Kontinentalglaciation og lokalnedisning. 43 



afleiringer, den ene tvers over dalen gaaende, mere eller 

 mindre uregelmæssige række bag den anden opover, gav 

 et indblik i den karakteristiske beskaffenhed af den sidste 

 isrest og afsmeltningens art paa dette sted. 



Oppe paa fjeldmarken i syd har man omkring Hir- 

 kjolen et udpræget morænelaudskab med rygge og hauger 

 og stenfelter, nærmere Atnas dal mere grus og sand, flnvio- 

 glacialt materiale. Længere vest, ved Storfjeldsæter, møder 

 et markeret endemorænelandskab. Videre mod vest, oppe 

 paa den høiere liggende vidde mellem Storfjeldsæter og 

 Aasdalen, støder man paa det fra stenflyer saa godt kjendte 

 fænomen : mere eller mindre regelmæssig anordnede ophob- 

 ninger af grus og finere materiale omgi vet af mere kreds- 

 f ormede eller mere polygonagtig udseende kranse af grovere 

 materiale, tildels større blokke og kantede. Allerede ved 

 et par tidligere anledninger (ofr. Nyt Mag. for Naturv. B. 

 36, pag. 60) har jeg henledet opmærksomheden paa dette 

 fænomen og satte det dels i forbindelse med glaciale for- 

 hold, dels i forbindelse med den i høifjeldsegnene sterke 

 frostvirkning. Opklaret kan aarsagen til dette fænomen 

 endnu ingenlunde siges at være; men naar man har havt 

 anledning til at se en række forskjellige typer, paatvinger 

 den tanke sig ganske uvilkaarlig, at aarsagen heller ikke 

 i alle tilfælde har været den samme. Som hovedgrunde 

 holder jeg endnu paa de to, jeg tidligere angav, skjønt jeg 

 mere og mere er gaaet over til at betragte den sidste af 

 de ovenfor nævnte aarsager, tøen og frost, som den egentlig 

 generelle. 



Ved Aasdalssæter har man langs elven terrasser i en 

 høide af ti til tyve meter. 



Over fjeldstrækniugen paa overgangen mellem Aasdals- 

 sæter og Eingebo har man en jevnt om end forholdsvis 



