44 P- A. Øyen. 



tyn dt udbredt fjeldmarksfyldning, en art biindmoræne. Her 

 bør man imidlertid mærke sig endel, snart mere rygformede 

 og snart mere haugformede ophobninger af løst materiale^ 

 som man støder paa i nord for Breisæter, og som en mere 

 omfattende detailundersøgelse sandsynligvis vil kunne frem- 

 finde paa flere steder her paa fjeldvidden. De mere ryg- 

 formede forekomster kan følges tildels i længere strøg, i 

 retning snart mere retlinjede snart mere bøiede. For det 

 meste løber de i nord-sydlig retning, tildels i kompas- 

 naalens. Materialet er for en stor del skarpkantet. Høiden 

 er ikke stor, naar i regelen kun nogle faa meter. Det er 

 uden tvil dannelser af denne art, som her i landet paa 

 flere steder har været omtalt som «åsar«. Men selv den 

 korte undersøgelse, som jeg havde anledning til at gjøre 

 disse forekomster nord for Breisæter til gjenstand for, viste 

 dog, at man her staar lige over for et ganske andet fænomen 

 end den egentlige «ås «-dannelse. 



Det turde imidlertid føre for langt ved denne anled- 

 ning at gaa ind paa en kritisk behandling af det her fore- 

 liggende problem, og jeg skal derfor her indskrænke mig 

 til nogle faa, korte bemærkuinger. 



Der har nemlig paa dette omraade fundet sted en 

 sammenblanding af forskjelligartede fænomener, en sammen- 

 røring af begreber og en forveksling af terminologiske 

 udtryk. En saadan sammenblanding finder man selv hos 

 en saa fremstaaende glacialf ørsker som Tor ell. En noget 

 lignende feil finder man hos Geikie (Transactions of the 

 Geological Society of Glasgow, Vol. I, Part. II, Pag. 112). 

 Jeg nævner kun disse to eksempler for at vise, at det 

 ingen forundring maa vække, om man finder en hel række 

 andre geologer i flok og følge gaa i deres spor. Denne 



