Kontinentalglaciation og lokalnedisning. 45 



sammenblandiDg har ganske naturlig affødt megen ulempe i 

 diskussionen. 



Det er absolut nødvendig 'at fastholde en udsondring 

 af fænomener og en udsondring af navne. 



For saa vidt det gjælder de fluvioglaciale dannelser er 

 det nødvendig til at begynde med at skille skarpt mellem 

 eskers, ås ar, kame s og aprons. Det er jo indlysende, at 

 super-, en- og subglaciale dannelser maa holdes ud fra 

 submarginale, marginale og ekstramarginale dannelser. 

 Imidlertid tyder flere norske forekomster paa, at man ikke 

 engang kan lade sig nøie med disse faa hovedtermer — 

 fænomenets heterogenitet fordrer en tilsvarende terminologi. 

 Det er tilstrækkelig i denne forbindelse at minde om de af 

 Vogt beskrevne «åser» fra Rørostrakten (Det norske geo- 

 grafiske selskabs aarbog III, pag. 46, 47). 



Men saa vigtig det end er at holde ud fra hinanden 

 de forskjellige arter af fluvioglaciale afleiringer, er det 

 endnu vigtigere ikke at blande disse sammen med i det 

 ydre ofte skuffende ligt udseende glaciale dannelser som: 

 drumlins, veneered hills, elongated hills, mammillated hills, 

 for ikke at tale om de mange forskjelligartede dannelser af 

 superglacial, englacial og extraglacial art, hvoraf især de 

 sidstnævnte ved sin rigdom paa marginale og ekstramargi- 

 nale varianter frembyder et rigt felt for detailundersøgelse. 

 Jeg nævner nu dette her kun i forbigaaende for at vise 

 nødvendigheden af en sondring, men skal ikke ved denne 

 anledning gaa mere i detaljerne, da jeg- har behandlet dette 

 emne mere udførlig i mit allerede ovenfor omtalte, endnu 

 utrykte arbeide. 



Gaar vi saa fra fj eld vidden tilbage til dalføret, vi for- 

 led, saa finder vi omkring Storbækmoen en lav grusslette, 

 der breder sig ud mellem de to el ve; men paa nordsiden 



