Kontinentalglaciation og lokalnedisning. 51 



grænseu for den kontinentale isrest heroppe, falder det af 

 sig" selv, at vi ikke kan soge denne isrest længere syd; 

 men at de fænomener, vi der støder paa, er af en anden 

 art, noget jeg ved denne anledning ikke skal gaa nærmere 

 ind paa, da jeg har behandlet dette mere udførlig i mit 

 allerede før nævnte arbeide. 



Vi skal derpaa betragte sydgrænsen for det kontinen- 

 tale isdække paa et andet sted — tiden tør vi ikke udtale 

 noget bestemt om, da den direkte sammenhæng mellem de 

 glaciale afleiringer endnu ikke er fulgt. Det er dog ikke 

 vimnlig, at de ovenfor omtalte dannelser fra Atnesjøen til- 

 hører væsentlig samme tid som de, vi nu skal se lidt 

 nærmere paa fra Rostens umiddelbare nærhed. Endel af 

 disse sidste tilhører dog muligens en noget senere tid. 



Rosten er jo meget bekjendt for sin særegne topografi, 

 og i stratigrafisk og petrografisk henseende har den der 

 optrædende bergart, Rostens konglomerat, spillet en betydelig 

 rolle i diskussionen helt siden aarhundredets begyndelse. 

 I nærværende forbindelse har den ogsaa en betydelig inter- 

 esse, dels ved sit særeg-ne tektoniske forhold, og dels fordi 

 den udgjor en vigtig ledebergart. 



I selve Rosten er skuringen noget tvilsom med hensyn 

 til retning, idet den snart giver indtryk af at være nordlig, 

 snart sydlig. Det er derfor af stor betydning, at man her 

 har en karakteristisk bergart med meget begrænset fore- 

 komst, saa man ikke behøver at gaa særdeles langt, før 

 dens blokke angiver isbevægelsens retning. 



Naar man kommer forbi selve snevringsbøiningen, hvor 

 altsaa dalen i syd antager retning mod sydøst, begyuder 

 den graagrønne, til en skifer oppressede sparagmit, og her, 

 har man konglomeratblokkene spredt udover, saa flytningen 

 nedad dalen er sikker. Her stoder man ogsaa paa en be- 



