Kontinentalglaciation og lokalnedisning. 55 



længcle og* et par meters høide i fluvioglacialt materiale 

 med svævende skiktstilling i vekslende lag af grov sand 

 og grovt rullestensmateriale med hyppig forekomst a£ indtil 

 tre dm. store stene. Alt finere materiale er skyllet væk. 

 Strømmen maa derfor her have havt en betydelig styrke, 

 og dermed forklares, vel ialfald for en del, den sandige 

 hud længere nord, skjønt dennes forholdsvis jevne udbredelse 

 synes at hentyde paa, at udslamningen ogsaa har været 

 influeret af glaciolakustrine forhold. 



Saa følger derpaa mod syd en bundmoræne med store 

 blokke, og desuden findes rene blokkemoræner med kjæmpe- 

 blokke i mængde. 



Der, hvor selve Rostensnevringen begynder, har man 

 igjen en afleiring af grovt rullestensmateriale, svarende til 

 en proximaldannelse, men her sees ingen skiktning. 



Lidt længere fremme i snevringen sees et sterkt leret 

 og grovt rullestensgrus, svarende til en proximal transgres- 

 sion. Og et udpræget morænelandskab med typisk moræne- 

 materiale synes at danne den umiddelbare fortsættelse mod 

 syd. Nu følger selve Rosten. 



Det er imidlertid ikke blot her i den mere umiddel. 

 bare nærhed af Rosten, man har anledning til at iagttage 

 disse moræner med overgangskegler, der vender sin distale 

 side mod dalens løb. Et tilsvarende forhold har jeg ogsaa 

 seet i nærheden af Toftemoen. Paa Langens sydvestlige 

 side har man nemlig syd for Toftemoen et udpræget 

 morænelandskab med kupperet terræn; men straks nord for 

 Toftemoen træifes paa Langens nordøsthge side en fluvio- 

 glacial afleiring, hvis indre bygning kommer smukt tilsyne i 

 en ca. fire meter høi skjæring. Der er en fremtrædende 

 skiktning i vekslende lag af et helt igjennem rullet og 

 vasket materiale, der har været gjenstand for en sterk 



