Seiches i norske indsjøer. 23 



Da observationern e med plemyrameteret nødvendiggjor 

 observatørens nærvær, vi] de i længden blive baade kostbare 

 og tidsspildende. Forels automatiske Linmimeter [beskrevet 

 i' «Le Léman», b. II, s. 91] synes derfor at være det apparat, 

 som vilde være mest tjenligt til dette brug. 



Ved Minne den 19de og 20de november og ved Hamar 

 den 21de og 22de november 1896 fortsattes iagttagelserne; 

 ved Minne var der tydelige seiches med svingetid omtrent 

 som den i sommer fundne. Tiden i middeltal af 15 iagt- 

 tagelser var 21 x /2 minut. Iagttagelser hvert andet minut i 

 6 timer viste, at amplituden var større end for de i sommer 

 fundne; for de sidst fundne beløb den sig i maximum til 

 14 mm. 



Ved Hamar gav observationerne i november et andet 

 resultat end i sommer, da der var tydelige seiches med en 

 amplitude op til 7 mm. og en svingetid af kun 4 — 6 min. 

 Ved siden af disse var der ogsaa ganske svage og mindre 

 tydelige seiches med en svingetid af 21 — 22 minutter. 



Der var saaledes antagelig saavel udprægede tverseiches 

 med en svingetid af 4 — 6 minutter, som svage længcleseiches 

 med en svingetid af 21 — 22 minutter. 



At disse sidste var meget svage, bestyrker den antagelse, 

 at man ved længdeseiches i Mjøsen har en knudezone i nær- 

 heden af Hamar. 



De iagttagne tverseiches kan maaske forklare de i 

 sommer ved Hamar iagttagne uregelmæssige seiches, der kan 

 opfattes som resultater af de 2 forskjellige arter af seiches. 



Barometerstanden var under iagttagelserne i november 

 overmaacle variabel og disse seiches med større amplitude 

 end de i sommer, er maaske virkninger af den større variation 



