Seiches i norske indsjøer. 25 



stor, kunde tidspunktet, naar sjønivaaet havde naaet sit 

 maximum eller minimum, ikke saa nøie bestemmes. 



Den 27de august var der ligeledes periodisk stigen og 

 synken af nivaaet med en gjennemsnitlig svingetid af 30 

 minutter, i overensstemmelse med iagttagelserne dag-en 

 if or veien. 



Differentsen mellem maximum og minimum var ved 

 disse perioder meget forskjellig fra 3 mm. til 12 mm. 



Sjøen var den første dag temmelig raskt stigende, og 

 den anden dag ligesaa raskt synkende. Under de periodiske 

 forandringer var der derfor den første dag større forskjel 

 fra nivaaminimum til maximum, end fra maximum til mini- 

 mum, og den næste dag var det omvendte tilfældet. Den 

 første dag blæste der frisk søndenvind, og da det stilnede af 

 ud paa aftenen, sank vandstanden meget hurtig, saaledes at 

 der tydelig kunde iagttages, at våndet havde været opstuvet 

 flere centimeter af vinden. Den anden dag blæste det fra 

 nord, og da vinden ud paa dagen blev stærkere, sank sjø- 

 nivaaet raskt, saa at der tydelig bemerkedes, at vinden førte 

 våndet sydover fra nordenden af sjøen. Øieren er i den 

 nordlige del saa grund, at det ofte er vanskeligt at passere 

 den med baad. Naar dette erindres, kan det let indsees, at 

 vinden der kan foraarsage en betragtelig opstuvning af 

 våndet. 



Ved Prestaaen observeredes om ettermiddagen den 27de 

 august, og saavel formiddag som eftermiddag den 28de. 

 Under de første observationer var der blot en jevn og for- 

 holdsvis rask stigning i sjønivaaet. Men om aftenen den 

 28de var der i løbet af et par timer nogle høist merkelige 

 og betydelige nivaaf oran dringer. 



Sjøen faidt nemlig først i 13 minutter 4 mm., steg saa 

 i 15 minutter 14 mm., faldt i 18 minutter 26 mm., steg i 



