Norske hyrtrachnirter — II. 33 



Mandiblernes (fig. 45) grundled (første led) for- 

 længes i enden med en tynd smal spids, modstillet 

 kloleddet. Dette er svagt bøiet. 



Jeg var saa heldig at finde 2 (?<?, og fik ud- 

 klækket nogle larver. 



cf skiller sig paa vanlig maade fra Ç. 4de 

 epimerpar (fig. 46) er sammenvokset bagtil, fortil 

 delt ved en sprek. Kjønsfeltets (fig. 46) koppe- 

 plader er sammenhængende med 4de epimers indre 

 ende, skilles ved en smal bugt fra 4de ep. s bagre 

 rand og hjorne; i bugten staar et stigme. Koppe- 

 pladerne omgiver kjønsaabningen og har omtrent 

 samme antal kjønskopper som hos Ç. Kjønsaab- 

 ningen er mere bred end lang, noget udvidet til 

 siderne, men ikke fremover, hvorved dens form 

 fjerner sig fra G coccineus og nærmer sig C. conglo- 

 batus. I midten fører den ind i en dyb kjønstaske, 

 som strækker sig fremover. 



3die fodled har sedvanlig forkortning. Ivlørne 

 er mindre omdannede (fig. 47). 



F.: Evje af Klostervand (Sydvaranger) og Ç 9 

 evje af Folla, nær Lilleelvedal. 



Genus XXII: Neu nia nia, Lebert. 



1. Neum. spinvpes, Müll. «N. H.» side 58. 

 F.: Rullestad vand (Ski). 



3 - Archiv for Math, og Naturv. B. XX. Nr. 8. 



Trykt den 29de November 1897. 



