Mærker efter istiden i Gudbrandsdalen. H 



Overfladen af grusbanken naar op til 175 m. o. h., 

 følgelig har Mjøsen under sin høie stand efter istiden, da 

 den gik til 180 m. o. h., helt dækket banken. Imidlertid 

 taler lagningen for, at betydelige partier af den maa være 

 afsat i vand, hvilket viser, at Mjøsen ogsaa under sidste 

 afsnit af istiden har havt en betydelig høiere stand end nu. 

 Morænebankens beliggenhed viser klart, at den er afsat af 

 bræen fra Gausdal. Paa det tidspunkt naaede ikke bræen 

 efter Gudbrandsdalen saalangt ned, men stansede antagelig 

 da ved den store moræne, vi har i Øier. 



Omtrent ved Toft begynder der betydelige masser 

 morænegrus, der fortsætter opefter Follebu og Østre-Gausdal 

 til Kolbu. Smukkest udviklede er morænehaugene paa stræk- 

 ningen mellem Aulestad og Østre-Gausdals kirke. Her har 

 Gausdalsbræen gjort en længere stans under isens 

 afsmeltning. 



Efter maaling med aneroid ligger vandskillet mellem 

 Augedalen og Saksumdalen 23 m. lavere end øverste 

 raud af de stupbratte skraauinger af moræneler, som 

 gaar lige ned til elven nedenfor Brudal i passet mellem 

 Østre- og Vestre-Gausdal. I høide med disse lerbakker 

 har i det mindste passet her været fyldt af morænmasser 

 ved slutningen af istiden. Elven fra Vestre-Gausdal maa da 

 have flydt nedefter Saksumdalen og ud i Mjøsen, og en grund 

 sjø har staaet opdæmmet i Augedalen og Vestre-Gausdal 

 til op under Bøgaardene med en længde af omtrent 16 km. 



Her er flere smukke terrasser som mærker efter denne 

 sjø; paa en af disse ligger gaarden Kraabøl i én høide af 

 370 m. o. h. eller 18 m. høiere end det nuværende vandskil 

 mellem Augedalen og Saksumdalen. 



Fra Veisten og sydefter Augedalen er der morænehauge 

 til et stykke søndenfor vandskillet. Mest fremtrædende 



