6 Sig Thor. 



4. Sperchon setiger, n. sp. 



Hud med net-f elter indrammet af fine haar som hos 

 Sp. hispidus, Koen. og Sp. denticulatus, Koen. Paa ryggen 

 findes foruden de af chitinpartier omgivne hudporer 6 smaa 

 chitinskjolde og nogle endnu mindre chitinf elter. 



Kropsformen afviger især fortil paa rygsiden meget fra 

 Sp. hispidus, der er tvert afskaaret og skraat nedfaldende 

 mellem øinene og det antenniforme bustpar, medens Sp. 

 setiger har fremspringende af run det forrand. 



Farve. Medens Sp. hispidus, Koen , har sterke farver 

 og især en skarpt gul, y-formig rygstreg, har Sp. setiger 

 en bleggul ensartet farve, kun afbrudt af de mørkere 

 chitinflekker; svag rygstreg. Den er noget større end Sp. 

 hispidus, Koen. 



Epimer- og kjønsfelt har almiodelig form, dog er 4de 

 epimerpar omtrent 4-kantet. 



Maxillarorganet skiller sig godt ved det kortere stum- 

 pere rostrum. Palperiies 2det og 3die led er meget tykke, 

 4de og 5te meget tynde. Et vigtigt artsmerke danner den 

 korte koniske palpetand paa 2det led og især bustbesæt- 

 ningen paa 3die led. Foruden en almindelig sterk bust- 

 forsyning paa sider og ryg af 2det og 3die led har 3die 

 led paa bøiesidens midte 3 (sjelden 4) stive bust eller torne, 

 2 (sjelden 3) paa den indre kant og- 1 à 2 svagere paa den 

 ydre. Med hensyn hertil er den kaldt Sp. setiger. Paa 4de 

 led er vel udviklede chitinstifter, der deler leddet i 2 halv- 

 dele og den forreste halvdel igjen i to dele. 



Eft er længere tids ihærdig sogen fandt jeg foruden 2 9 

 ogsaa nogle <f<f, der skiller sig hovedsagelig ved mindre 

 størrelse og ved forholdsvis større epimerer. 



F.: ßoslandsaa, Jæderen 23 /?, */7, 27 /7 og B0 /i 1898. 



