Nye hydrachnideformer i Norge. 9 



dr. Piersigs beskrivelse af P Leuckarti og endnu mere fra 

 P uncinatus, Koenike, antager jeg, at den maa danne en 

 ny art. 



Særlig ioinefaldende er foruden de chitiniserede drüse- 

 partier de 2 større skjoldplader paa ryggen; disse ligger i 

 samme stilling som de tilsvarende hos Acercus liliaceus, 

 Müller, men er kraftigere udviklet. 



Palperne er hos 2 betydelig lykkere end Iste benpar 

 og paa 4de led henimod den distale ende forsynede med korte 

 ordentlige tænder («chitinpukler»), medens Piersigs art næsten 

 mangler saadanne («Deutschlands Hydrachniden», pag. 164 

 og taf. XVII, fig. 43, d). 



Iste og 2det epimerpar har en lang krummet bagud- 

 rettet forlængelse. 



Koppepladerne ( 9. ) er nærmere epimererne og har 

 mindre kjønskopper end hos P. Leuckarti, Piers. 



Endeledet paa cj* ; s 3die ben er mindre fortykket og haaret. 



4de benpar har en anden haarbesætning og endeleddet 

 er forsynet med 11 -J- 1 eller 10 + 2 korte ehitintapper 

 (P Leuckarti: 9 — 10). Endetap tindes. 



Klørne er meget smaa. 



F.: Evje af Roslandsaa (Jæderen); tjern ved Vanse 



(Lister). 



8. Pionaeereus» norvegieus, n. sp. 



Svage, næsten forsvindende chitindannelser paa ryggen. 



Palpernes 4de led er ved gründen paa indsiden for- 

 synet med 2 kraftige chitintagger med haar. Lidt udenfor 

 midten staar et haar uden chitintag. Paa strækkesiden 

 findes flere svage haar. 



Koppepladerne er meget store. 



