]^ß Kr. Birkeland. 



forlænger dem til de træffer Crookesrørets sidevægge, vil 

 man nogenlunde paa de trufne partier af glasset finde skygger 

 af maltakorset i lysringen nærmest katoden. Linjer fra 

 skyggekorsene i de øvrige, ringe, til maltakorset, vil forlænget 

 omtrent skjære hverandre i punkter mellem lysflekken og 

 maltakorset, desto længere fra Crookesrørets bund, jo længere 

 fra katoden den tilsvarende lysring ligger. Første lysring 

 kan, om end sjelden, blive utydelig ja ganske forsvinde, naar 

 magneten kommer meget nær Crookesrøret. Det er aaben- 

 bart, at de katodestraaler, der frembringer disse lysringe, 

 kommer fra den i forhold til ringene modsatte side af malta- 

 korset, fra partiet nær Crookesrørets bund, paa den side 

 magneten befinder sig. Disse straaler gaar saaledes i modsat 

 retning af de mod magneten indsugede, oprindelige katode- 

 straaler. 



Med hensyn til antallet af de fremkomne lysringe i for- 

 hold til antallet af iagttagne figuromvendinger, hvor den ind- 

 sugne bundt af katodestraaler træffer rørets bund, er det ikke 

 let at erkjende en sammenhæng. 



Hvad man først blir opmærksom paa er, at der frem- 

 kommer flere lysringe end skjæringspunkter for de mere 

 centrale katodestraaler i røret (brændpunkter), naar magneten 

 nærmes. Mellem hver gang der opstaar et saadant brænd- 

 punkt med glødefænomen paa glasbunden nærmest magneten, 

 kan der f. ex. opstaa 3 lysringe. Observeres imidlertid 

 antallet af efter hverandre opstaaende lysflekke (confr. § 3), 

 som altsaa til en vis grad svarer til antallet af paa hinanden 

 følgende krydsninger af de perifere katodestraaler i røret, saa 

 kommer man til tal, der mere nærmer sig til antallet af de 

 samtidig opstaaede lysringe. Som vi tidligere har omtalt 

 kan der godt finde betydelig flere skjæringer sted af de 

 perifere straaler end af de mere centrale. Det virkelige antal 



