Om indsugning af katodestraaler mod en magnets pol. 23 



Y blir da stor, og katodestraalen skjærer enten ikke ^-axen 

 (hvis (u> -|- ^) ]> ir) eller ialfald kun et lidet antal gange. 



Men heller ikke de mest centrale straaler i katode- 

 straalebunden vil skjære ^-axen et stort antal gange indenfor 

 udladningsrøret; thi «magnetpolen» vil aldrig kunne bringes 

 nærmere til rørets bund, end en hvis mindste afstand. Vi 

 kan altsaa forståa, hvorledes der kunde observeres færre foci 

 ved den tidligere beskrevne forsøgsanordning for de mere 

 centrale straaler end for mindre centrale. 



10. Som det allerede fremgik ved discussionen af vore i 

 det foregaaende omtalte experimenter, skyldes de paa Crookes- 

 rørets sidevægge optrædende fosforescerende lysringe ialfald 

 for de flestes vedkommende tilbagevendende katodestraaler. 

 Thi man kunde altid i ringene af høiere ordens-nummer 

 iagttage tydelige skygger af gjenstande fjernere fra katoden 

 end ringene. 



Det er da rimeligt at forsøge, om disse ringe kan for- 

 klares ved den af theorien udledede egenskab ved straalerne, 

 at de vender tilbage, idet de altid skal følge en geodætisk 

 linje paa hver sin tilordnede kegle 



Imidlertid springer det straks i øinene, at ringene paa 

 glasvæggen i røret er et periodisk fænomen, med tilsyne- 

 ladende rent diskontinuerlige sprang fra den ene til den 

 anden, medens man skulde være mest tilbøielig til at antage, 

 at vinkelen (o , hvorunder katodestraalerne emaneres fra 

 katoden, uden sprang kan antage værdier fra nul af og sand- 

 synligvis op mod en bestemt grændse. 



Bigtignok viser undersøgelserne over katodestraalernes 

 spektum, at en katode udsender paahinanden følgende stød 

 af straaler svarende til hurtigt paahinanden følgende udlad- 

 ninger, som maa foregaa under af tagende patentialforskjel 

 mellem anode og katode, siden straalernes magnetiske af- 



