Norske ertsforekomster. 25' 



tigste af disse, nemlig den ved Ankerhus— Lyngnæs, har en 

 længde af ca. 400 m., Koldal strengen af et par hundrede m., 

 medens forekomsten ved Kyland grübe kun er med rundt 

 tal ca. 50 rn. lang. Mægtigheden er temmelig variabel; ved 

 Hægdal-linjen er den oftest 2—4 m., men løber hist og her 

 op til ca. 12 m.; ertsklumpen ved Kyland grübe er indtil 

 11 m. bred, osv. — Forekomsterne i det her foreliggende 

 felt udmærker sig ved at være ganske ualmindelig rene; 

 titanjernet er kun opblandet med lidt labrador og muligens 

 hypersthen, svage spor af svovlkis samt hist og her nogle 

 smaa brudstykker af sidestenen (den lyse noritvarietet). 

 I f.ex. det store dagbrud ved Kyland grübe ^) kunde jeg 

 neppe opdage et eneste feldspathindivid , men vel nogle 

 smaa svovlkiskrystaller og nogle smaa noritbrudstykker; 

 disse kan let fjernes ved skejdning, saa man som det endelige 

 produkt kan erholde saa at sige chemisk ren titanjernsten. 



Grænsen mellem malmgangene og den omgivende, lyse 

 norit, — som her kun fører meget lidet hypersthen og erts, — 

 er overalt aldeles haarskarp; der er ikke tale om nogen 

 overgang, paa den maade, at noritens titanjern-gehalt skulde 

 voxe lidt efter lidt, saa man tilslut paa enkelte steder skulde 

 faa ansamlinger af nogenlunde ren erts. 



St. Olaf-diabasen skjærer som allerede berørt et sted, 

 nemlig ved Lyngnæsset, over selve titanjern-strengen, og^ 

 mindre diabasaarer, som sandsynligvis er apofyser fra hoved- 

 gangen, sees oftere at overkrydse malmen ved de forskjellige 

 gruber; heri ligger selvfølgelig, at diabasen er yngst, o: titan- 

 jernet kan ikke under nogen omstændighed være at opfatte 



^) Da ertsklumpen her som allerede nævnt har en betydelig bredde 

 (middel ca. 7 — 8m.) og en tilstrækkeUg stor længde, falder brydnings- 

 udgiften liden; man behøver kun at sætte ind minerskuddene. — Det 

 lille titanjern-kvantum (et par 100 ton), som nu aarhg forbruges, henter 

 man fra Kyland-gruben; frii de øvrige forekomster blir ertsen oftest 

 ikke fuldt saa ren» 



