Norske ertsforekomster. 3î 



No. 1, 2 og 3. Mosander. Pogg. Ann. B. 19, pag. 218 



(aar 1830). 

 No. 4, von Kobell. 



No. 5 og 6. JRammelsherg, se Mineralchemie. 

 No. 7. Gjennemsnitsprøve af titanjern-malm fra Ankerhus 



grube (Ekersund-feltet). Efter A. Tamm. Geol føren. 



førh. B. II, pag. 46. 



Titanjernet bestaar ^) overalt af isomprfe blandinger af 

 RTiOg og Fe^Og, 

 hvor R = Fe med lidt Mg, kanske desuden lidt Mn og Ca. 

 Istedenfor Fe, Og indgaar lejlighedsvis spor af Q\\0^. Paa- 

 faldende er, at jern- og titansyre-gehalten er nogenlunde 

 konstant (grænserne er 37-~42Vo metallisk Fe og oftest 

 40—43, max. ca. 50 7" TiO.^), endskjønt relationen mellem det 

 forbaandenværende Fe^Og og RTiOg er temmelig variabelt 

 (oftest vekslende mellem 1 FegOg og 3- 6 RTiOg). 



Lidt MgO (mest mellem 1 og 3%) indgaar chemisk i 

 titanjernet, erstattende FeO; MgO-gehalten kan ikke forklares 

 sora fremkaldt ved mekanisk forurening af silikat (hyper- 

 sthen osv.), da de fleste analyser (no. 1 — 6) har været 

 udført paa omtrent chemisk rent material, og da gjennem- 

 suitsanalysen (no. 7) kun viser ca. Vs saa meget SiO.^ som 

 MgO. Ogsaa MnO og CaO synes for en del at maatte ind- 

 gaa i selve titanjernet. 



Som tidligere omtalt, kan man ved Ekersunds-gruberne 

 levere næsten chemisk ren titanjern, medens malmen fra 



^) Jeg slutter mig til Mosanders og Rnmmelsbergs udtydning af titanjernets 

 sammensætning, bl. a fordi man derved erholder en enkel forklaring 

 paa den kjendsgjerning, at der i stærkt kiselsyrerige eruptiver for- 

 trinsvis danner sig titanit (CaO (TiOa),, -f- CaO (Si02),J, i basiske og 

 FeO- eller MgO-rige titanjern (Fe./Jg 4- RTiO^ d: RO.TiO ). i basiske 

 og CaO-rige (t. ex. mililithbasalterne^ derimoil fornemmelig perowskit 

 (CaO.TiO.j, som liar samme surliedsgrad som titanjernet, men derimod 

 en anden enatomig base (cfr. herom /. //. L. Vngi, »Studier over slagger«, 

 I. pag. 186). 



