Norske ertsforekomster. 



33 



Fra Ankerhus-gruben i Ekersunds-feltet var der allerede 

 i tidligere dage blevet sendt smaa prøveladninger til nogle 

 af de gamle østlandske jernværk (Fritsø, Moss), men nogen 

 egentlig drift begyndte først ca. 1870; i 1872 blev udbrudt 

 4,500 ton, i 1875 3,400 ton, senere kun et par hundrede ton. 

 nu og da. 



Pr. arbejder pr. aar blev ved Blaafjeld-gruberne, medens 

 man endnu drev med krudt, i 1866—67 leveret 185 ton, i 

 1868 181 ton^); med dynamit vilde den aarlige produktion, 

 under forudsætning af stort belæg, nu kunne gaa op til 

 ca. 300 ton eller noget derover pr, arbejder, — altsaa et tal, 

 som ikke vil kunne overskrides undtagen ved særdeles store 

 og righoldige jernmalmsfelt. Gründen hertil er, at malmen i 

 BlaaQeld er meget mægtig, og at fordringen samtidig er 

 yderst enkel. 



Tilsammen er i aarene 1864 — 76 bleven exporteret fra 

 Ekersund— Soggendal ca. 90,000 ton titanjern, med i middel 

 ca. 40 7o titansyre og ca. 40% jern; malmen gik til England, 

 hvor den anvendtes i masovn'"^), som tilsats, fra ca. 5—50 7» 

 af det hele, til anden slags malm. Man troede, at man ved 

 hjælp af titanet skulde erholde et extra godt staal (»titan- 

 staal«), men erfaring i det store har godtgjort, at den foræd- 

 lling, som tilsigtedes, var liden eller aldeles ingen ^). Derimod 



I de senere aar blev en stor del af mandskabet anvendt til bygning af 

 jernbane. 



') Mest ved Noston Tron wash, Stockton on Tees, 



^) Naar malmens midlere titansyre-mængde er stor (ca. lOVo og derover), 

 og naar temperaturen tilmed er overraaade høj, skal lidt Ti kunne 

 indgaa i rujernet, men ved færskningsprocesserne gaar det igjen over 

 i slaggen. I det saakaldte >titanstaal« skal der aldrig med sikkerhed 



Arkiv for Mathematik og Natnrv. 12 B. 3 



Trykt den 15de November 1886, 



