38 I H. L Vogt. 



Analoge forekomster. 



Vore anvisninger af nikkelholdig magnetkis ved gabbro- 

 bergarter (næsten altid norit) danner paa en vis maade et 

 sidestykke til den forekomst, vi her har beskjæftiget os med. 

 Ligheden er, at ved begge slags ertsforekomster er malmen 

 fornemmelig knyttet til norit, — som vistnok ved de to slags 

 grupper har forskjellig habitus, — og endvidere, at ertsen 

 tilslut beggesteds rimeligvis er dannet paa nogenlunde samme 

 maade; en af de vigtigste differancepunkter er, at i det ene 

 tilfælde bestaar ertsen af oxyd (titanjern), i det andet derimod 

 af kis, som vistnok j^ævnlig til en vis grad er opblandet med 

 lidt titanjern. 



Ekersund — Soggendal-gruberne har endvidere adskillig 

 lighed med Taberg-forekomsten^) i Smaaland (Sverrige); her 

 træffer vi omtrent den samme slags erts, nemlig stærkt titanrig 

 magnetit (titanomagnetit), muligens endog normal titanj ernsten; 

 forskjellen er, at i vort felt optræder ertsen gangförmig, 

 medens den ved Taberg udgjør en prin^ær bestanddel af 

 selve bergarten ^). Sammenligningen vilde have været meget 

 mere træfFende, hvis titanj ern-forekomsterne ved Ekersund — 

 Soggendal var fremgaaede ved en successiv ertskoncentration 

 af den normale norit. 



^) Se herom A. Sjøgren og A. E. Tørnebohm i Geol. toren förh , resp. 

 B. III og V. 



^) Fornemmelig magnetit med olivin, lejlighedsvis ogsaa med lidt plagio- 

 klas. I overensstemmelse hermed skulde man muligens paa forhaand 

 vente, at silikatmagmaen i vore titanjern-gange skulde have krystal- 

 liseret ud til singulosilikatet olivin og ikke til mere kiselsyrerige mine- 

 raler; der er dog den væsentlige forskjel, at smeltemassen ved Taberg 

 indeholdt relativt lidet syresubstans (SiO^ med lidt TiOg og Fe^Og), 

 men meget RO iFeO, MgO osv.), — medens vore titanjern - fore- 

 komster i virkeligheden maa opfattes som temmelig sure; SiO.^ -gehalten 

 er vistnok oftest ganske liden, men der er altid tilstede en hel del 

 TiOa og FeoOg; naar disse har indgaaet i sine kemiske forbindelser, 

 blir der relativt lidet RO tilbage til kiselsyren. 



