Norske ertsforekomster. 55 



Lidt N eller NNV for Hovedgruben (Hoffnung, H. paa 

 kartet) gjennemsættes kvartsskiferen af et tog af tre parallelle 

 granitgange, samtlige med kobbererts paa tverspalter (afson- 

 dringsspalter), etter Næsmark-typen. Den største af gangene 



• er Næsmark-gangen, som tidligere er udførlig beskrevet; de 

 to andre granitgange er smaa og uvæsentlige, men afgiver 

 dog en vis theoretisk interesse. 



I de forskjellige ertsgange i »Grubeaasen« (nemlig hoved- 

 gruben eller Hoffnung, videre Howard, Johannes, Margaretha 

 m.m.) spiller kohherJcis ubetinget hovedrollen; svovlkis eller 



^magnetkis har jeg, ved mine mange besøg paa stedet, aldrig 

 seet, og efter opgivende skal disse to kise, som næsten 

 overalt ellers er kobberkisens mest trofaste ledsagere, over- 



i hovedet her ikke være fundne ^). — Ifølge en paa det metal- 

 lurgiske laboratorium ndført analyse indeholdt et stykke 



: aldeles rent kobberkis 0.026 7o sølv, og efter opgivende af 



■driftsbestyreren skal en lignende gehalt være gjennemgaaende 

 hos kobberkisen fra gruben. — Brogeikobher optræder hist 

 og her, navnlig i de relativt mindre forekomster ved siden 

 af hovedgruben; i denne sidste er den nævnte erts aldrig 

 bleven fundet i grubens øvre del, medens den nu viser sig 

 temmelig jævnlig, om end sparsomt, paa dybet, navnlig i 

 feltets NO'stre parti. — Sammen med brogetkobber er lejlig- 

 hedsvis antruffet lidt gediegent sølv, i traade og blade, et sted 



: af vægt flere 100 gr., samt svage spor af sølvglans, paapustet 

 sprækker i kvarts. Af andre ertser (blyglands, Zinkblende, 

 — magnetjeru, jernglans, — svovlkis, magnetkis) er der i 

 det her foreliggende grubefelt neppe nogensinde fundet spor; 

 vi har altsaa for os en ganske ualmindelig enkel erts- 

 kombination. 



Det egentlige gangmineral er kvarts, som hist og her, 



• om end meget sjelden, er opblandet med lidt jernholdig 



^) Se forøvrigt herom i den tidligere ^fh. 



