Norske ertsforekomster. 57 



orterne, de nævnte tal representerer følgelig: ikke den hele 

 længde, men kun et minimum for samme. Gangens mæg- 

 tighed er en del variabel, om vi end ikke forefinder særdeles 

 stærke og hyppig paa hinanden følgende forandringer. Mid- 

 delet i de øvre dele af gangfladen er ca. 0.50 — 0.75 m., paa 

 dybet (80 m. under laveste stoll) derimod har mægtigheden 

 voxet i meget væsentlig grad; gangen er her sjelden under 

 1 m. tyk, oftest ca. 1.5 og hyppig 2 m. og noget derover. 

 I vertikal retning er gruben fulgt i en udstrækning mindst 

 ca. 150 m., efter faldet altsaa mindst ca. 210 m.; det dybeste 

 punkt befinder sig for øjeblikket ca. 90 m., efter faldet, under 

 bundstollen, se forøvrigt tverprofilet. — Johannes- og Howard- 

 gangene, som i geologisk henseende er fuldstændig at parallel- 

 lisere med hovedgangen, men som synes at holde mindre 

 kis, er hidtil opfarede i resp. ca. 100—120 m.s og ca. 30— 

 50 m.s længde; de har rimeligvis ogsaa betydelige dimen- 

 sioner. 



Fra de lejeformige gauge (de egentlige hovedgange) 

 udgaar der jævnlig forgreninger eller tveraarer, som krydser 

 over lagene i den tilstødende skifer. Det er meget vanlig 

 at finde smaa, tynde »kobberkis-sletter«, lejlighedsvis be- 

 klædte med clorit, paa begge sider af hovedgangene; kun 

 sjeldnere viser der sig større og regelmæssige udgreuinger, 

 men da disse, i alle fald for hovedgrubens vedkommende, 

 afgiver temmelig væsentlig interesse, saavel i praktisk som i 

 theoretisk henseende, skal vi beskjæftige os lidt nøjere med 

 dem. — I den indre del af hovedgruben optræder (se pl. V, 

 fig. 50) tre større, indbyrdes parallelle »springgange«, som 

 gaar fra hovedgangen ind i det hængende, altsaa i kvarts- 

 skiferen, og som har strøg ca. V 10° til N og fald ca. 70° 

 mod S. De skjærer i strøgretningen hovedgangen og med 

 den kvartsskiferen under en vinkel af ca. 40°; da de to slags 

 gange staar vindskjævt mod hinanden, gaar deres skjærings- 

 linje eller trace ikke ret paa dybet, men drager sig en del 



