Norske ertsforekomster. 65 



«ydligste og nordligste grübe paa selve Guldnæs-odden er 

 ca. 300 m.^), og afstanden mellem den østligste og vestligste 

 grübe i et og samme tverprofil er ca. 30 — 40 m. 



Som allerede berørt, følger ertszonens længderetning 

 efter et tog af indbyrdes nogenlunde parallelle grønstengange, 

 som er yngre end kvartsskiferen, men ældre end selve erts- 

 dannelsen. Det sidste fremgaar deraf, at grønstengangene 

 lejlighedsvis (ved »Tyskegruben«) er gjeniiemsat af de tid- 

 ligere omtalte ertsførende kvartsaarer. 



Efter denne fremstilling skal vi forsøge at tyde Guldnæs- 

 forekomstens geologi i de store drag: Først maa fremholdes, 

 at ertsen paa det foreliggende sted efter al sandsynlighed 

 skyldes de samme geologiske processer som ved de øvrige 

 Thelemark'ske kobberkis-brogetkobber- forekomster. Dette 

 fremgaar deraf, at ertserne overalt er de samme, og videre, 

 at der mellem Gruldnæs og Morgedals-gangene (om disse se 

 »Kart over ertsgangene i Hvideseid«, den tidligere afh.) kun 

 er en afstand af 6 kilom., med en mængde normale Thele- 

 mark'ske kobbererts-gange i mellempartiet ^). — Den rolle, 

 som grønstengangene spiller i genetisk henseende, er rimeligvis 

 kun af en ydre, mekanisk natur: Langs grønstengang-toget 

 har jordskorpen sandsynligvis havt relativt svagest sammen- 

 hængskraft; ertsforbindelserne maatte følgelig her kunne 

 komme frem med størst lethed. 



Ved den i tidligere dage^) stedfundne drift arbejdede 

 man med store brud, mest dagbrud, paa de nogenlunde rige 



^) Paa NO-siden af Sundsbarms-vandet , skråas over for Guldnæs-odden, 

 ligger der ogsaa en gammel kobbererts-forekomst, aldeles svarende til 

 de øvrige; medtages ogsaa denne^ blir længdeudstrækningen af det 

 hele felt ca. 450 m. 



^) En del af disse har jeg besøgt, men finder det overflødig at beskrive 

 dem. 



^) Feltet, som blev fundet i det 16de aarh., har været bearbejdet i mange 

 forskjellige perioder, senest i 60- og beg. af 70-aarene. 



Arkiv for Mathematik og Naturv. 12 B. L 5 



Trykt den 30te November 1886. 



