68 I. H. L. Vogt. 



vendende zone af ertsgangen ; efter afbygningen kan skjønnes, 

 at ertsen har optraadt rent nyreformig, kun i enkelte dele 

 af kvartsgangen, der oftest er aldeles ertstom. - Hist og her 

 indgaar der smaa udgreninger af kvartsgangen ind i granit- 

 gangen; dette viser, hvad der vel forøvrigt ogsaa fremgaar 

 med fuld sikkerhed af de tidligere gjengivne observationer, 

 at kvartsgangen er yngre end granitgangen. 



Ved Mosnap grübe (beliggende ca. 7 kilom. SSV for 

 Aamdal) foreligger saa at sige en kombination af Næsmark 

 og af Moberg-typerne, idet ertsen optræder saavel paa grænsen 

 mellem granitgangene og sidestenen som paa tverspalter (af- 

 sondringsspalter) gjennem granitgangene. — Den ved gruben 

 herskende bergart er kvartsskifer, som hist og her gaar over 

 til glimmerskifer eller glimmerrig kvartsskifer, og som veksler 

 med konglomerat (dels med kvarts- og dels med granit- 

 boller), der i enkelte lag er stærkt presset^). Granitgangene, 

 hvoraf den største i alle fald er ca. 150 m. lang, veksler i 

 mægtighed mellem 2.5—3 m. og 0.5—1 m., det sidste ved 

 enderne. En af de tynde granitaarer viser et sted over en 

 længere strækning, hvor der ikke er noget erts forhaanden, 

 en typisk vertikal opspaltning eller afsondring lodret paa 

 sidevæggene ; dette anføres for at godtgjøre, at tverspalter, for- 

 mentlig fremkomne ved kontraktion, af Næsmark-gangens 

 type lejlighedsvis optræder ogsaa over de ertstomme strøg. 



I de temmelig store dagbrud kan iagttages, at ertsen, 

 nemlig brogetkobber med kobberkis, en del molybdænglans, 

 tidligere ogsaa tellurvismuth (?), sidder i smaa kvartsgange, 

 «om dels holder sig paa grænserne, bàade i det liggende og 

 hængende, mellem granitgangene og sidestenen, og som dels 

 krydser over granitgangene, det sidste vistnok sjelden fuldt 

 «aa regelmæssig som fex. ved Næsmark grübe. Hist og her 



') Exempelvis anføres, at et sted saaes en bolle af granit at være trykket 

 et stykke ind i en af kvarts. 



