Norske ertsforekomster. 87 



gabbroen fra Romsaas, Askim. Paa mange steder støder de 

 koncentriske masser i Svartdals-bergarten i den grad klods 

 ind mod hinanden, at feldspath-kjærnen i den ene kugle gaar 

 direkte over i den i den nærliggende, uden adskillende horn- 

 blende-skal og kvarts-mellemmasse (se herom den nedre del 

 af fig. 60, pl. VII). — Diameteren af kuglernes kjærneparti 

 varierer i alm. mellem ca. 15 og ca. 25 mm.; hornblende- 

 skallen er temmelig konstant 4—6 mm. tyk, og kvarts-mellem- 

 masserne endelig kan være højst vekslende med hensyn til 

 størrelse; snart er de ganske smaa, snart svulmer de op, saa 

 man kan slaa haand^tykker, kun bestaaende af kvartsmasse. 

 Af de her meddelte dimensiohs-angivelser fremga&r, at den 

 foreliggende bergart viser en ganske grovslagen kuglestruktur; 

 størrelsen af de enkelte kugler er vistnok adskillig mindre 

 end den, som karakteriserer f.ex. »klotdioriten« (eller vel 

 rettere, som EichsUkU ^) fremholder, klot- eller kuglegraniten) 

 fra Slättmossa, Kalmar ^), men kuglerne kan dog næsten 

 maale sig med dem i f.ex. kugledioriten fra Corsika ^) eller 

 kuglegabbroen fra Romsaas ^). Forøvrigt maa vi gjøre op- 

 mærksom paa, at Svartdals-bergarten paa langt nær ikke er 

 saa vakker som de tre sidst opregnede. 



Efter denne indledning skal vi gaa over til det mikro- 

 skopiske studium. — Den allerstørste del af kjærnepartiet 

 bestaar af feldspath (mest plagioklas), i meget fin, skriftgranit- 

 mæssig sammenvoxning med kvarts; de to slags mineraler 

 synes her aldrig at optræde i isolerede individer, men altid 

 sammen. Videre træjffer vi et par procent hornblende og 

 biotit samt ganske paafaldende meget apatit, i store kry- 



*) N. 0. Holst og F. Eiehstädt, Klotdiorit från Slättmossa, Järeda socken, 



Kalmar län. Geol. foren. förh. B. VII. 

 ^) Se f.ex. Dr. S. E. Reusch. Note sur la géologie de la Corse. Bulletin 



de la Société géologique de France. T. 11, 1882. 

 ^') L. Meinich. Om forekomsten af nikkelmalm i Smaalenene. Nyt mag. 



f. naturv. B. 24. 



