Norske ertsforekomster. 89 



omkring-svømmende krystaller af apatit og erts faldt ned 

 eller fæstede sig paa de klumper eller kugler, som gradvis 

 sondrede sig ud fra flydende til fast form, og blev saaledes 

 indballede i kjærnepartierne, navnlig i disses ydre dele. 

 Det foreliggende fænomen godtgjør, at der maa have fuudet 

 sted en vis bevægelighed i massen, medens krystallisations- 

 processerne stod paa ^). 



De tre dele, hvoraf vor kugle-kvartsdiorit konstitueres, 

 repræsenteres, naar vi opregner i den kronologiske orden, af 

 silikatmineralerne feldspath, hornblende og kvarts; heraf 

 maa man dog ikke uden videre slutte, at først har den hele 

 feldspathmængde krystalliseret ud, paa det næste trin den 

 hele hornblendemængde og saa tilslut den hele kvartsmængde. 



Som allerede paapeget, bestaar nemlig de konstituerende 

 bergartled ikke kun af et enkelt af de tre mineraler, men 

 indeholder ved siden af hovedbestanddelen altid lidt af de 

 to øvrige silikater. — Kjærnepartiet bestaar saaledes af feld- 

 spath med en del kvarts i skriftgranitmæssig sammenvoxning, 

 o: feldspathen og kvartsen maa her have krystalliseret ud 

 samtidig; i den næste zone (hornblende-skallen) træfFer vi 

 fremdeles en del kvarts, o: dannelsen af dette mineral fort- 

 satte ogsaa i den her foreliggende periode, — men først i 

 den tredie periode gik udsondringen af kvartsen for sig rigtig 

 for alvor. Aldeles omvendt stiller det sig med feldspathen ; 

 den allerstørste del dannedes i den første periode, kun ganske 

 lidet i den anden og kun svage spor i den tredie. Horn- 

 blenden staar paa mellemstadiet; kun lidet konstitueredes i 

 den første periode, den aldeles overvejende del krystalliserede 

 ud i den anden, medens man i den tredie kun fik nogle smaa 



^) Forholdet blir til en vis grad at parallellisere med de ved tidligere anled- 

 ninger omhandlede koncentrationer af olivin og af spinel (o: de først i 

 smeltemasserne udsondrede mineraler) i resp. olivindiabas og skjær- 

 stensslag paa de steder, hvor af kjølingen foregik nogenlunde langsomt 

 (se pag. 21). 



