96 I- H. L. Vogt. 



som den mikroskopiske undersøgelse udviser, en ganske 

 typisk greisen. Denne bestaar næsten udelukkende af kvarts, 

 muscovit og kalkspath (desuden lidt erts og et accessorisk 

 mineral, som jeg ikke har kunnet bestemme med sikkerhed), 

 — altsaa af de samme mineraler, som den langs kobbererts- 

 gangene omvandlede granit. Forskjellen er næsten kun ind- 

 skrænket til, at i den af kvartsdioriten fremgaaede bergart 

 er glimmeren i regelen anordnet i straale- og neg-formige 

 grupper, medens greisen fra granit-lokaliteterne er omtrent 

 jævnt körnig; desuden er denne sidste ogsaa lidt mere grov- 

 krystallinsk. Beggesteds gjør kalkspathen indtryk af at være 

 en primær dannelse. — Paa mellemtrinene antræfFer vi alle 

 kvartsdioritens bestanddele og desuden mere eller mindre 

 muscovit, kalkspath og extra kvarts; det har dog ikke lyk- 

 kes mig her, — saaledes som tilfældet var for granitens 

 vedkommende, — at paavise den rækkefølge, i hvilken de 

 enkelte mineraler angribes og forsvinder. Selv i et meget 

 stærkt omvandlet led, hentet fra næsten umiddelbar kontakt 

 med gangspalten, finder vi nogle yderst svage rester af horn- 

 blende og feldspath; heraf synes at fremgaa, at disse to i 

 nogenlunde lige stærk grad har kunnet modstaa indvirk- 

 ningen af omvandlings-kræfterne. 



Som delvis allerede paapeget, afviger Svartdals-forekom- 

 sterne i mange væsentlige henseender (nemlig med hensyn 

 til gangmineralerne, erts-kvantiteten, dels ogsaa omvand- 

 lingen af sidestenen) fra den normale verdenstype for de 

 guldførende kvartsgange; det er følgelig ikke berettiget at 

 slutte, at vore gange skal være dannede efter nøjagtig 

 samme geologiske schema som de vanlige, typiske guld- 

 førende kvartsgange. — Efter mit skjøn kommer man det 

 reelle forhold nærmere ved at opfatte Svartdals-gangene kun 

 som udgjørende et enkelt, geologisk led i den almindelige 



