Epaktberegning efter arithmetiske formler. 105 



ind på deres forhold til def. nr. 3 og til andre epaktrækker, 

 vil vi først med nogle ord berøre den række, der her er 

 betegnet som »jul. ep, II«. 



Denne 2den række af julianske epakter indbefatter 

 omtrent de samme tal som Iste række, kun at hvert af dem 

 her falder 1 år tidligere i månecirkelen. Og dog har også 

 denne række et vist krav på en benævnelse som »de natur- 

 lige epakter«, da den nemlig er bygget på den meget natur- 

 lige betragtuing, at forsJcellen mellem sol- og måneåret i 

 månecirkelens Iste år endnu ikke har f ået tid til at g øre sig 

 geldende; derfor giver man de år, som har gyldentallet 1, 

 ingen epakter, o: ep. 0; derefter får gyld. 2 ep. 11, gyld. 3 

 ep. 22, gyld. 4 ep. 3 o. s. v. indtil gyld. 19 ep. 18. — Grund- 



formelen ep. = R—öq~ bliver således her ikke mere brugelig 



i sin rene skikkelse: den må ]o modificeres såvidt, at den, 

 anvendt på gyld. 1, giver dividenden, altså også resten = 0. 

 Er g = 1, bliver jo 11^ = 11; når her nu udtrykkeligen 

 kræves en dividend = 0, har vi altså intet andet at gøre end 

 at optage i den tallet 11 endnu en gang, nemlig som sub- 

 trahend: 11-^11=0, hvorefter qq giver både quotienten og 



resten = 0. I ren almindelighed bliver dividenden altså nu 

 ll^r -*- 11 eller 11 {g -t- 1), og den hele formel, som ovenfor 

 anført: 



jul. ep. II = Il ''%^'^ 



I modsætning til rækken nr. I har disse epakter sin 

 praktiske anvendelse just ved den julianske påskeberegning. 

 De betegner nemlig månens alder den 22de marts, o: hvor- 

 mange dage der hver 22de marts er henrundne siden sidste 

 nymåne, selve nymånedagen medregnet. 22de marts er, som 



