Om den eirkiilöere Polarisation. lÖl 



optisk virksomme ved at bringes ind i et Elektromagnet, 

 noget der ogsaa for Grasarternes Vedkommende i deù nyere 

 Tid er bleven paavist af Kundt og Bönigen. 



Den optiske Theori for Dreiningen i Kvarts har Fres- 

 nél angi vet 1825. Han äntager at der langs Kvartsens 

 Hovedaxe indtræder en særegen Dobbeltbrydning saaledes, 

 at den indfaldende lineærpolariserede Straale dekomponeres 

 i to i modsat Retning cirkulærpolariserede Straaler, der 

 har forskjellig Forplantningshastighed. Ved Udtrædelsen 

 af Pladen forener igjen disse sig til en lineærpolariserét 

 Straale, hvis Polarisationsplan imidlertid paa Grrund af 

 Forskjellen i Forplantningshastighed er bleven et andet 

 end det oprindelige. Existentsen af begge disse Straaler 

 er i Virkelighed bleven paavist saavel af Fresnel selv som 

 af Stefan og Dove, og Theorien for Cirkularpolarisationen 

 er bleven videre udviklet af flere andre. 



Med Hensyn til den Struktur, som et krystallinsk 

 Medium maa have for at bevirke en Dreining af Polarisa- 

 tionsplanet, antager Theorien en ulige Tæthed af Ætheren 

 omkring Legemsmolekulerne i et saadant Omfang, at den 

 ikke er f ors vindende liden i Forhold til den gjennemgaaende 

 Straales Bølgelængde, og Betingelsen herfor er naturligvis 

 en bestemt molekulær Bygning af vedkommende Substants. 

 Ved de aktive Krystaller har Sammenhængen mellem Drei- 

 ningsreLningen og Tilstedeværelsen af venstre eller høire- 

 hemiedriske Flader ført til den Forestilling, at Delene 

 skulde være anordnede som en til høire eller venstre vun- 

 det Skrue, og denne Anskuelse, der først er opstillet af 

 Pasteur og Uammelsherg har faaet en værdifuld Støtte ved 

 et Forsøg af Rettsch og Sohncke. Lægger man nemlig et 

 Antal tynde, optisk toaxede Grlimmerblade saaledes ovenpaa 

 hinanden, at enhvers Hovedsnit danner en og samme Vin- 

 kel med det foregaaendes, saa erholdes en Kombination, 

 som ligesom en aktiv Kry stal formaar at dreie Polarisa- 



Arkir for Mathematik og Naturv. 12 B. H 



Trykt den 16<le Juni 1887. 



