176 G. 0. Sårs. 



coderne, trod;; dens afvigeude üdseende, er homolog med Ryg- 

 skjoldet (carapax) hos andre Crustaceer, er vel noget, som nu 

 alle Naturforskere er enig i. luden Branchiupoderues Orden 

 har vi som bekjendt tydelige Overgange fra en det hele Legeme 

 omgivende tveklappet Skal, som hos Ostracoderne, til en mere 

 begrændset dorsal kappeformig Duplicatur, i et og alt svarende 

 til Rygskjoldet hos høiere Crustaceer. Skallen er hos alle 

 Ostracoder uden Undtagelse forbunden med Legemet ved en 

 stærk Adductormuskel, hvis Insertion til den midtre Del af hver 

 Valvel frembringer en ofte meget iøinefaldende Gruppe af klare 

 afrundede Muskelindtryk (lucid spots), hvis Tal og Anordning 

 synes hos de forskjellige Former at vise et characteristiskt og 

 -constant Forhold, hvorved de ofte bliver af systematisk Værd. 

 Inden Myodocoperncs Afdeling er Dyret desuden befæstet i 

 Skallen ved en tydeligt markeret dorsal Forlængelse, hvori 

 Hjertet har sin Plads, og til hver Side af hvilken en Del skraat 

 gaaende tynde Muskler passerer fra hver Valvel til Dyrets 

 Legeme. Hos de øvrige Ostracoder er denne dorsale Forlæn- 

 gelse mindre tydelig, skjønt den vistnok ialfald delvis existerer. 

 Undertiden, som hos de allerfleste Cyprider, forlænger visse Ind- 

 volde sig mere eller mindre langt mellem Valvlernes to La- 

 meller. Dette er saaledes Tilfældet med de fra den forreste 

 Afdeling af Tarmen udgaaeude laterale Blindsække og med 

 Kjønsorgauerne, baade Testes og Ovarierne. Det Sted, hvor 

 disse Indvolde træder ind i Skallen, ligger altid i den umiddel- 

 bare Nærhed af Insertionen for Skallens Adductormuskel. I 

 ethvert Fald er der hos alle Ostracoder en nøie organisk For- 

 bindelse mellem Dyret og Skallen, saaledes at Blodet har An- 

 ledning til at circulere indenfor dens to Lameller. — Hvad 

 selve Dyrets Legeme angaar, saa findes i Regelen ikke nogen- 

 eomhelst udpræget Segmentering og derfor heller ikke nogen 

 distinct afsatte Kropsafsnit. I det høieste kan man adskille 

 en For- og Bagkrop, den sidste mere eller mindre nedadbøiet 

 eller slaaet ind under Forkroppen og endende med et Par for- 



