Middelhavets In vertebra tfauna. IV. 205 



temmelig stærk, men forholdsvis neppe halvt saa lang som hos 

 foregaaende Art. 



Mandibularfødderne (Fig. 6) er vistnok i alt væsentligt 

 hyggede paa samme Maade som hos foregaaende Art, men viser 

 dog enkelte vel udprægede Afvigelser. Saaledes har den fra 

 2det Led bagtil udgaaende Tyggefortsats et større Antal Torner 

 ved Spidsen, og det til Enden af samme Led fæstede Appendix 

 er særdeles lidet og rudimentært, saa at det meget let kan over- 

 sees. Endelig er den apicale Klo forholdsvis betydelig kortere 

 end hos A. elliptica og overrages betydeligt af de 3 terminale 

 Børster. 



Bigrenen paa Svømmeantenneme hos Hannen (Tab, VI, 

 Fig. 4) er forholdsvis kraftigere udviklet end hos foregaaende 

 Art, og dens sidste Led, eller Kloen, er her forholdsvis større 

 og mere jevnt leformigt krummet, ligesom den ydre tilspidsede 

 Del af samme viser en eiendommelig riflet Structur, der ikke 

 iindes hos Hannen af A. elliptica. 



Endelig viser Hannens Copulationsvedhæng (Fig. 5) et 

 noget forskjelligt Udseende, idet de 2 Lapper er mere tydeligt 

 sondrede og ogsaa temmelig forskjelligt udviklede. Den ydre 

 Lap har nemlig her antaget Formen af en fingerförmig, noget 

 krummet Fortsats, medens den indre, betydelig stærkere frem- 

 springende Lap er jevnt tilrundet i Enden og oventil forsynet 

 med en buet secundær Lap eller Flig. 



Forekomst. — Nærværende Art blev først opdaget af Grube 

 i Adriaterhavet ved Øen Cherso. Selv har jeg taget den paa 

 ikke mindre end 4 forskjellige Punkter i Middelhavet, nemlig 

 ved Spezia, Messina, Siracusa og Goletta, Dybden fra 5 — 20 F. 

 Endelig kan jeg ogsaa constatere denne Arts Forekomst ved 

 Europas Atlanterhavskyst, idet jeg har havt til Undersøgelse 

 vel udprægede *Exemplarer, tagne af Marquis de Folin i Bis- 

 kayerbugten sammen med foregaaende Art. 



Arkiv for Mathematik og Naturv. 12 B. 14 



Trykt den gde Juli 1887. 



