216 G- 0. Sårs. 



Form, forholdsvis kjeiidelig høiere end hos C. mediterranea, og 

 har saavel Ventral- som Dorsalkanten temmelig stærkt buede 

 og begge Ender omtrent af ens Høide. Bagtil danner Skallen, 

 som hos foregaaende Art et sammentrykt Fremspring, der dog 

 ikke som hos denne Art er jevnt afrundet, men ender med et 

 tydelig markeret, næsten retvinklet Hjørne; heraf Artsbenæv- 

 nelsen. Det forreste Indsnit (Tab. VIII, Fig. 7) er forholds- 

 vis noget bredere end hos foregaaende Art, og de det begrænd- 

 sende Kanter er mindre stærkt fortykkede, men har en fuld- 

 kommen lignende tynd membranøs Bræmme. Rostraldelen er 

 temmelig stærkt fremspringende og fortil afstumpet^ med det 

 nedre Hjørne spidst udtrukket, det øvre utydeligt. Ovenfra eller 

 nedenfra seet (Tab. III, Fig. 2) viser Skallen en aflang oval 

 Form, med den største Brede, der er kjendelig mindre end den 

 halve Længde, paa Midten, og afsmalnes jevnt mod begge 

 Ender. Skallen er af hvidagtig Farve, halv gjennemsigtig og 

 ganske glat, uden nogen tydelig Haarbesætning. 



Øinene, som skinner tydeligt igjennem Skallen, er (Tab. 

 VTII, Fig. 6) forholdsvis kjendelig større end hos Hunnen af 

 foregaaende Art, forøvrigt af en fuldkommen lignende Bygning. 



H vad de forskjellige Kropsvedhæng angaar, saa synes 

 disse (Tab. VIII, Fig. 6) i alt væsentligt at stemme saa nøie 

 overens i sin Bygning med samme hos foregaaende Art, at en 

 detailleret Beskrivelse af dem vil være overflødig. 



Forekomst. — Jeg har af denne Art kun fundet 2 Exem- 

 plarer, begge Hunner; det ene ganske ungt, det andet fuldt 

 udviklet med store Ovarier (Tab. VIII, Fig. 6, ov). Begge 

 Exemplarer tåges i Havnen ved Messina paa 10 — 20 F. D. 



