230 G- 0. Sårs. 



Den er temmelig stærkt sammentrykt fra Siderne, kalkag- 

 tig, af graakvid Farve og ganske ngjennemsigtig. Seet fra 

 Siden (Tab. III, Fig. 5) viser den en næsten cirk eirund 

 Form, med Høiden kun lidet mindre end Længden, naar 

 den bagre Fortsats fraregnes. Dorsalkanten kar sin største 

 Krumning i sit bagerste Parti, kvor den er noget uregel- 

 mæssig vinklet, eller danner 2 mere eller mindre tydelige 

 stumpe Fremspring. Bagenfor disse bøier den sig pludse- 

 lig næsten perpendiculært nedad mod den bagre Fortsats. 

 Denne sidste ligger betydelig nedenfor Skallens Axe og er 

 meget skarpt afsat baade oventil og nedentil, af stump 

 konisk Form og noget skjævt nedadrettet. Ventralkanten 

 danner en jævn og temmelig stærk Bue, med den største 

 Convexitet foran Midten. Den forbinder sig fortil med 

 Dorsalkanteu, uden at være tydeligt afgrændset fra samme, 

 kverken ved noget Indsnit eller noget rostrumlignende 

 Fremspring. Dog bemærkes ved nøiere Eftersyn, at de 

 frie Kanter af Skallen fortil ovenfor Midten danner en 

 noget skarpere Krumning end ellers, og dette Sted maa 

 vel nærmest svare til Rostraldelen kos andre Cypridinider. 

 Naar man trækker en Axe fra Spidsen af den bagre Fort- 

 sats til Centrum af Skallen og fortsætter denne fortil, vil 

 den netop træflFe dette Sted. Ovenfra eller nedenfra seet 

 ^iser Skallen (Fig. 6, 7) sig meget smal, af aflang oval, 

 eller næsten kiledannet Form, med den største Brede, der 

 er betydelig mindre end den kalve Længde, i den bagerste 

 Del. Fortil afsmalnes den ganske jevnt, medens den bag- 

 til danner flere vinkelformige Fremspring og derpaa plud- 

 selig indknibes til en smal konisk Fortsats. Valvlerne har 

 en særdeles ujevn Overflade, idet deres peripkeriske Del er 

 skulpteret med stærkt fortykkede og fremspringende Kjø- 

 ler. Den centrale Del af kver Valvel er derimod næsten 

 plan, dannende et stort, uregelmæssig firkantet, fordybet 

 Felt, rundt om begrændset af en stærkt fremspringende 



