Middelhavets Invertebratfaiina. IV. 231 



concentrisk Kjøl. Fra denne Kjøl løber ud til Kanterne, 

 med bestemte Mellemrum, korte radierende Ribber, livis 

 Antal synes at være noget varierende, men i Regelen be- 

 løber sig til omkring 15 ialt. Mest regelmæssigt ordnede 

 er disse Ribber i det ventrale Parti,' hvor de begrændser 

 temmelig regulære firkantede Felt. 2 af de radierende 

 Ribber er constant stærkere fortykkede end de øvrige og 

 foraarsager de 2 ovenfor omtalte vinkelformige Fremspring 

 i det bagre Parti af Dorsalkanten. Paa den concentriske 

 Kjøl, hvorfra alle disse Ribber tager sit Udspring, er det 

 dorsale Parti betydelig stærkere fremspringende end det 

 ventrale, hvad der tydeligst bemærkes, naar Skallen sees 

 nedenfra (Fig. 7) eller fra en af Enderne. Selve de frie 

 Kanter af Valvlerne er ligeledes stærkt fortykkede (Fig. 7) 

 og tæt besatte med fine Haar (Tab. X, Fig. 1). Hvad 

 Valvlernes finere Structur angaar, saa viser de i hele det 

 centrale Parti, ligesom i Mellemrummene mellem de radie- 

 rende Ribber, et lignende areoleret Udseende som hos Fhi- 

 lomedes 1'olinii; enhver saadan Areola betegner ogsaa her 

 egentlig en grubeformig Fordybning i Skallen. 



Trods Skallens i mange Henseender fra de øvrige til 

 denne Afdeling hørende Ostracoder afvigende Udseende, 

 stemmer dog Dyret (Tab. X^ Fig. 1), saavel hvad Lemmer- 

 nes Bygning som de øvrige anatomiske Forhold angaar, 

 idethele saa nær overens med de i det foregaaende beskrevne 

 Former, at nærværende Ostracode nødvendigvis maa ind- 

 ordnes under samme Familie, skjøndt repræsenterende en 

 meget distinct Slægtstype. 



Le sammensatte Øine (Fig. 1 ; Fig. 2,0) findes paa sin 

 sædvanlige Plads, men er særdeles smaa og ufuldkomment 

 udviklede, med kun yderst faa Crystallindser indplantede i 

 et rødligt Pigment. 



Derimod er det enkle Øie, eller Ocellus (Fig. 2, oe) vel 

 udviklet og af samme Bygning som hos Cypridina. Den 



