242 G. 0. Sårs. 



Hjertet (li) sin Beliggenhed. Dyrets Bagkrop er, navnlig 

 hos Hunnen, særdeles voluminøs og viser lios denne sidste 

 bagtil i Midten et stumpt Fremspring. Den er, som lios 

 Cypridiniderne stærkt nedadkrummet, saa at Halepladerne 

 ialmindeligked træder frem fra Skallens nedre Rand mere 

 eller mindre langt fortil. De postorale Lemmer bliver der- 

 for ogsaa ker sammentrængte paa et forholdsvis lidet Rum, 

 dog saaledes, at her deres Rækkefølge altid er tydeligt 

 udpræget. 



Af Øine åndes intet Spor, og heller ikke noget Oeellus 

 er her tilstede. Derimod forekommer hos visse Arter, f. Ex. 

 hos vore 2 nordiske Former, i det basale Parti af Iste Par 

 Antenner en Del eiendommelige lindseagtige Legemer, der 

 maaske tør ansees for et Slags ufuldkomne Synsapparater. 

 Hos de middelhavske Former har det ikke lykkets mig at 

 paavise dem. 



Imellem Basis af Iste Par Antenner udspringer hos 

 alle herhen hørende Former en stærkt udviklet Pande- 

 tentakel, der viser en meget udpræget Forskjel hos de 

 to Kjøn. Hos Hunnen er den (Tab. XII, Fig. l,t; Fig. 2,t) 

 af simpel cylindrisk Form og kun ganske svagt udvidet i 

 sit ydre Parti, der neppe rækker til Skallens Forende. 

 Hos Hannen derimod er den (Tab. XIII, Fig. l,f; Fig. 2,f; 

 Fig. 5) betydelig stærkere forlænget og navnlig udmærket 

 derved, at dens ydre stærkt opsvulmede Parti er bevægeligt 

 articuleret til den øvrige Del, med hvilken den ialmindelig- 

 hed danner en Vinkel. Dette eiendommeligt omformede 

 Endeparti rager frit frem fra Spidsen af Rostrum (Tab. 

 XIII, Fig. l,f) og er fint cilieret i den nedre Kant. 



Iste Par Antenner er hos Hunnen (Tab. XII, Fig. l,a^; 

 Fig. 2) kun svagt udviklede, og som det synes fuldkommen 

 ubevægelige. De bestaar hver af en simpel cylindrisk, lige 

 fortilrettet Stamme, der er af en særdeles tander Structur 

 og uden nogen tydeligt udpræget Leddeling. Til Spidsen 



