Middelhavets Invertebratfaima. IV. 261 



ßeskaffenhed som hos foregaaende Slægt og viser en meget 

 tydeligt udpræget Skulptur, lignende den hos Conchoecia 

 striolata. 



I Dyrets Bygning er der en særdeles stor Overensstem- 

 melse med foregaaende Slægt, og Kjønsforskj eilen er ud- 

 trykt paa en fuldkommen lignende Maade. 



Af Øine eller Ocellus er heller ikke her det mindste 

 Spor at opdage. 



Pandetentakélen er hos Hunnen (Tab. XIV, Fig. 6) gan- 

 ske kort, simpelt cylindrisk, dog noget kolbeformigt op- 

 svulmet i Enden. Hos Hannen er den (Fig. 14) betydelig 

 større og udviklet paa samme Maade som hos Hannen af 

 foregaaende Slægt, idet dens ydre Parti danner et eget 

 stærkt opsvulmet Segment, der er bevægeligt articuleret til 

 den øvrige smalt cylindriske Del. 



Iste Par Antenner er hos Hunnen (Fig. 6) meget smaa,. 

 utydeligt leddede og forsynede med fuldkommen lignende 

 apicale Yedhæng som hos Sl. Conchoecia. Derimod synes 

 de at afvige ved Tilstedeværelsen af en temmelig lang og 

 tynd fortilrettet Børste, der udgaar fra Midten af den øvre 

 Kant og som ogsaa gjenfindes hos den nordiske Art H. 6b- 

 tusata, ligesom den er angivet af Dana hos H. inflata og 

 af Brady hos H. hrevirostris. Den er ved en Forsømmelse 

 udeglemt paa den her givne Figur. Hos Hannen er disse 

 Antenner (Fig. 14) langt stærkere udviklede og bestaar, 

 som hos Hannen af foregaaende Slægt, af 5 tydeligt be- 

 grændsede Led. Ogsaa her er de 2 basale Led størst ; men, 

 ialfald hos nærværende Art, er deres indbyrdes Længde- 

 forhold temmelig afvigende, idet Iste Led neppe er mere 

 end halvt saa langt som 2det. Til Indsiden af dette sidste 

 er som hos Conchoecia fæstet en stærkt chitiniseret Hage. 

 Antallet og Formen af de apicale Vedhæng stemmer ogsaa 

 i alt væsentligt overens med samme hos denne Slægt. Dog 

 synes den yderste Børste ganske at mangle den dobbelte 



