Middelhavets Invertebratfauna. IV. 283 



gaaende Slægt forekommende Knippe af lange Børster. 

 Næstsidste Led liar i Midten af Forkanten en enkelt kort 

 Børste og ved det bagre Hjørne 2 — 3 lignende ; desnden ud- 

 gaar fra Enden af Forkanten 2 kraftige nedadrettede Kløer. 

 Sidste Led endelig er særdeles lidet, men bevæbnet med 4 

 kraftige Kløer, bvoraf de 2 midterste er længst og omtrent 

 saa lange som de 2 sidste Led tilsammen. Hos Hannen er 

 disse Lemmer (Fig. 1, a^; Fig. 3) kjendelig større og kar, 

 som allerede af Lilljeborg paavist, 1 Led flere, idet næst- 

 sidste Led ber er delt i 2 tydeligt begrændsede Segmenter; 

 fra Enden af det Iste af disse Segmenter ndgaar paa den 

 indre Side 2 eiendommeligt modificerede Torner (Fig 4), der 

 er noget fortilbøiede og ender med en klar pladeformig ud- 

 ndvidet Del (Fig. 5). 



Overlæben (Fig. 1, L; Fig. 6) er temmelig stor, af bjelm- 

 dannet Form, med Forkanten jevnt buet og endende bagtil 

 med et vinkelformigt Fremspring. 



Underlæhen (Fig. 6) er tydeligt udviklet og støttet ved 

 flere stærke Cbitinlister, bvoraf en paa hver Side bar en 

 Rad af grove Tænder. 



Mandihlerne (Fig. 1, M; Fig. 7) er kraftigt udviklede og 

 bar Tyggedelen stærkt cbitiniseret samt bevæbnet paa den 

 noget skraat afskaarne Ende med omtrent 6 ganske korte, 

 tildels tvekløftede Tænder, mellem hvilke der staar stive 

 Haar; i Forkanten af denne Del findes en enkelt kort Bør- 

 ste, der paa langt nær ikke rækker til Tyggeranden. Pal- 

 pen er kjendelig kortere end selve Mandibelen, stærkt 

 krummet og som sædvanlig sammensat af 4 Led, hvoraf 

 Basalleddet er det største. Dette Led er noget indknebet 

 ved Boden og bærer i den nedre noget udbuede Kant 3 

 cilierede Børster, hvoraf den forreste er meget kort. Til 

 Ydersiden af Leddet er fæstet et vel udviklet saakaldt 

 Branchialvedhæng, der er rettet opad og forsjoiet med 6 

 stærke Fjærbørster. 2det og 3die Led er næsten af ens 



