Middelhavets Invertebratfauna. IV. 297 



der tilsammeii danner ligesom en ufuldkommen Chela 

 (Fig. 5). 



Overlæben (Fig. 6) danner en temmelig stærkt fremsprin- 

 gende, fortil jevnt hvælvet, oval Lap, der til hver Side 

 støttes af en stærk bueformig Chitinliste. 



UnderJæben (ibid.) er forholdsvis stor, fortil noget ure- 

 gelmæssigt lappet, og med den nedre Kant temmelig buet 

 samt delvis besat med fine Haar. 



MandiUerne (Tab. XVII, Fig. 1, M; Tab. XVni, Fig. S) 

 er kraftigt udviklede, med Tyggedelen temmelig stærkt 

 indbøiet og bevæbnet paa Enden med 5 stærke, noget for- 

 længede Tænder, der i den ene Kant er forsynede med 

 grove Sidetakker; mellem dem staar stive Haar, og i For- 

 kanten af Tyggedelen er til en særegen Afsats fæstet en 

 kort Børste. Palpen er af middelmaadig Størrelse, paa 

 langt nær ikke saa lang som Mandibelen, og knn ganske 

 svagt krummet. Den ^.bestaar som sædvanlig af 4 Led, 

 hvoraf det Iste er størst, men kortere end de øvrige til- 

 sammen. Ved det bagre Hjørne bærer dette Led et Par 

 simple Børster og har nær Basis paa det ydre Side det 

 sædvanlige Viftevedhæng, som dog er meget lidet, næsten 

 knudeformigt og kun forsynet med 3 ucilierede bagudrettede 

 Børster, hvoraf den forreste er særdeles lang, de øvrige 2 

 successivt betydelig kortere. 2det Led er forholdsvis kort 

 og har ved Enden i hver Kant 2 Børster. 3die Led er 

 betydelig længere, men smalere end 2det og ved det bagre 

 Hjørne ligeledes forsynet med 2 Børster, i Forkanten med 

 et Knippe af 4 — 6 lignende, men noget mindre Børster. 

 Sidste Led er koniskt tilløbende og bærer paa Spidsen en 

 Del korte, tildels kloformige Torner og i Forkanten nogle 

 simple Børster. 



Maxülerne (Tab. XVII, Fig. 1, m; Tab. XVIII, Fig. 4) 

 er hyggede efter den for Podocoperne characteristiske Type, 

 men skiller sig i visse Henseender saavel fra samme hos 



