Blomsterplanterne i Østgrønlanc^. 327 



Mellem fjældpartiet midt på kysten og Kap Adelaer (C) 

 gik indlandsisen atter ud over kysten på samme made (om end 

 i en smallere strøm) som længere nord på; fra kap Adelaer 

 indtil noget sydfor Iluilek (B og noget af A) gik den ligeledes 

 ud til havet men var, især mod syd, afbrudt af en mængde 

 nunatak'er; og længst mod syd endelig var Grønlands sydspids 

 ligesom nu et alpeland, opfyldt af store snemarker og bræer 

 men ingenlunde begravet under is. 



Mellem istiden og nutiden har landisen trukket sig tilbage ; 

 indlandsisen strækker sig ikke mere saa langt ud i fjordene, som 

 den fordum gjorde, og den lader et smalt kystland tilbage på 

 steder, den fordum dækkede, og også de lokale bræer have 

 trukket sig tilbage mange steder. På det således efter istiden 

 blottede land må floraen være indvandret i den postglaciale tid, 

 men på de andre steder, mon den ikke der for en væsentlig 

 del stammer ned fra en flora, som under istiden fandtes på de 

 samme steder? 



Den sydlige del af Østgrønland er, som bekendt, en af de 

 vanskeligst tilgængelige dele af Grønland. I floristisk henseende 

 er den da også kun bleven bekendt ved: 



1. Vahl, der 1829 berejste partierne A og B. 



2. Gråh, der 1829 samlede planter på 2 steder i partiet D 

 og desuden i sin dagbog på Søkårtarkivet har enkelte no- 

 tiser om nyttige planters forekomst i partierne C, D og E. 



3. Sylov, der 1881 samlede planter i det sydligste af partiet A. 



4. mig, der 1883 — 85 berejste partierne A, B, C og en del 

 af partiet D. 



5. Berlin og Nathorst, der i mindre end 24 timer opholdt sig 

 på et meget frodigt sted i partiet F, og hvem det lykkedes 

 at bringe et overordentlig stort og interessant botanisk ma- 

 teriale med sig fra dette sted. 



22* 



