Blomsterplanterne i Østgrønland. 337 



efter og indtaget sit nuværende udbredelsesområde ? ^) De 

 ejendommeligheder, der måtte være ved floraens sammen- 

 sætning, have i så fald rimeligvis deres hovedgrund i sær- 

 lige forhold i den præglaciale og ikke i den postglaciale tid. 

 Det er for eksempel muligt, at der i hin fjærne tid og da 

 særlig i tiden nærmest før istiden har været en landbro 

 mellem Europa og Grønland over Færøerne og Island. 

 Der må imidlertid gives vægtige grunde, før man tør gå 

 ind på at antage en så dristig hypotese. 



Beboerne af dansk Østgrønland nyde aldeles hovedsagelig ani- 

 malsk føde, koge denne føde ved spæk, få deres gavntræ fra søen 

 og kunde i alt væsenlig leve, som de gør, selv om deres land 

 ikke indeholdt en eneste plante. Det indeholder imidlertid 

 følgende blomsterplanter, der, om de end ikke spille nogen stor 

 rolle, så dog finde anvendelse og derved have betydning ved at 

 gøre befolkningens kost og materielle eksistens noget mindre 

 ensformig, end den ellers vilde være. 



Empetrum nigrum. Bærrene spises. 



Sedum Rhodiola. Bladene og roden spises. 



Archangelica officinalis. Stængelen spises. 



Vaccinium uliginosum. Bærrene og bladene spises. 



Taraxacum officinale. Bladene spises. 



Polygonum viviparum. Roden spises. 



Oxyria digyna. Bladene spises. 



Forskjellige gramineer. Benyttes til strå i stø vierne. 

 Ikke alene disse men også andre buske og urter have faste 

 navne i befolkningens sprog. Heraf kan ses, at beboerne også 



^) Denne teori er fremsat af Hooker, og har i Buchenau og Foche fan- 

 det varme forsvarere. For tiden synes den at være ude af kurs, når 

 undtages, at den ved en tilfældiglejlighed (Dijmpna-togtets udbytte) 

 er bleven hævdet af Th. Holm. 



