Nerver i Fåre-Ovariet. 



Af dr. med V e d e 1 e r. 



Wal dey er siger i »Eierstock und Ei« 1870 pag. 18: 

 »Mest mangel ful d er for tiden dog vor kjendskab om ovariets 

 nerver. I overensstemmelse med hvad der er almindeligt 

 bekjendt, ser man enkelte stammer træde ind i hilus sam- 

 men med karrene og udbrede sig indtil zona-parenchymatosa. 

 Det er dog ikke lykkes mig, trods anvendelse af guldchlo- 

 ridet, at kunne forfølge dem videre ind i parenchymet, end 

 sige komme til klarhed over deres ender. Ikke heldigere var 

 Luhska, som vil have seet enkelte primitiverør træde hen til 

 folliklerne. Som det synes har vi i ovariet kun at bestille 

 med kar- og muskelnever«. Den samme mangel på kjendskab 

 til ovariets nerver findes, på en undtagelse nær, hos alle de 

 øvrige forfattere, som jeg ei skal opregne, idet jeg lader 

 mig nøie med den seneste, Nagel. I »Beitrage zur Anato- 

 mie gesunden und kranken Ovarie«, archiv für gynækologie 

 31 band, heft 3, 1887, fortæller han: »Også jeg har forsøgt 

 at forfølge nerverne. I hilus formåede jeg at finde enkelte, 

 men ei at følge dem videre«. 



J. Elischer danner den ene, mærkelige undtagelse. I 

 Centralblat no. 50, 1876 har han givet en foreløbig medde- 

 lelse, der omtrent lyder som følger. Saavel fra hilus, som 

 fra ligamentum ovarii, træde fine, marvholdige nervetråde 

 ind i stromaet. Fra midten af hilus forgrene de sig på to 



