34 
Jeg troer nemlig ikke at tage meget feil i, at det er 
gaaet Flere som mig, at de heller ikke have kunnet føle sig paa 
nogen fyldestgjørende Maade overbeviste om den Samtidighed 
mellem flere af de forsvundne Dyreformer og de ældste Befolk- 
ninger, som flere af vore Palæontologer have villet paastaae, og 
som de mene mere end tilstrækkeligen at have godtgjort ved 
den Række af forskjellige Fakta, der anføres til Gunst for den. 
Hvad nu Grundene for. Næsehornets Samtidighed med den 
ældste Befolkning angaaer, da synes mig vore geologiske og 
zoologiske Forfattere” ) især at lægge Vægten paa de Forhold, 
hvorunder dette Dyrs Knokler bleve fundne af Baillon i Grus- 
laget ved Menchecourt nær Abbeville i Nordfrankrig, og af 
Lartet i en formentlig Offer-Dynge ved Aurignac iSydfrankrig. 
Ved Menchecourt fandt Baillon”) altsaa et Bagben af 
”) Dermed vil jeg ikke sige, at man ikke tillige har undertiden lagt en 
ikke ringe Vægt paa .den spredte Forekomst af Næsehornets Knokler 
imellem det store Antal af andre Dyrs Knokler, der ere ophobede i 
såa mange Huler; men deri troer jeg dog nok at man nu i Reglen vil 
være enig med mig, at enhver Slutning om Skabningers Samtidighed, 
fordi deres Levninger forekomme blandede imellem hinanden i Hu- 
lerne, er mere end mislig paa Grund af de meget forskjellige Maåaader, 
hvorpaa Knokler kunne være indbragte i Hulerne, de meget forskjel- 
lige Tider, hvori dette kan være skeet, og de mange Omleiringer, hvilke 
de have kunnet været underkastede, uden at deres nuværende Stilling 
og Leiring kunde røbe noget af alt dette. Saakaldte « Cave-Evidences», 
hvor omhyggelige Undersøgelser der end ligge til Grund for dem, — selv 
saadanne mønsterværdige, som dem, hvorover jeg havde den Glæde at 
høre Mr. Pengelly aflægge Beretning ved British Associations Sam- 
menkomst ifjor i Birmingham — tør man derfor ikke tillægge nogen væ- 
sentlig Betydning i disse Samtidigheds-Spørgsmaal; denne kan alfals først 
gives dem, naar Samtidigheden er forud ad anden Vei bleven vel bevist. 
”) «Lartet har derom i den førstciterede Afhandling p. 216 note Følgende: 
«4 M. Baillon découvrait, il y a trente ans, «tout un membre postérieur 
«de Rhinocéros dont les os étaient encore dans leur situation relative 
«ordinaire; ils ont du étre joints par des ligaments et méme entfourés de 
«muscles å 1'époque de leur enfouissement; le squelette entier du méme 
«animal gisait å peu de distance.» (Mém. de la Soc.-royale d”émulation 
d'Abbeville, 1834-1835, p..197). Et ce serait lå un terrain remanié? 
Et c'est aprés son remaniement que tous les os d'un membre entier de 
Rhinocéros seraient venus se replacer précisément dans leurs relations 
articulaires originelles? Certes le hasard a ses caprices, mais ici la 
mesure dépasserait toute imagination. Dans les sciences d'observation, 
la premiére condition de toute discussion, c'est la considération impar- 
tiale des faits; la seconde, c'est la logique et la bonne foi dans les ob- 
jections.. Du moment qu'un contradicteur, refusant d'examiner les faits, 
se borne å nier par sentiment ou par préjugé, la discussion doit s'arréter, 
car elle cesserait d'avoir un caractére scientifique.»» 
