43 
stalter i Trondhjem, Lund, Upsala, Gåttingen, Giessen, Minchen, 
Généve, Cherbourg og Paris, samt fra Dr. Kallibourses, Ud- 
giver af et lægevidenskabeligt Tidsskrift i Athen. 
Om Glykogenets og Sukkerets Oprindelse og Rolle 
i den dyriske Organisme. 
Af Prof. Panum. 
Siden Selskabet udsatte sit Prisspørgsmaal for 1856 om Sukkerets 
Oprindelse i Leveren 0. s. v., ere mange og vigtige Arbeider 
over de med Amylum beslægtede Stoffer, og især om det netop 
1856 opdagede Glykogens Forekomst og Oprindelse i den dyriske 
Organisme, fremkomne. Naar man har gjennemgaaet de Fremskridt, 
som skyldes disse Undersøgelser, vinder Spørgsmaalet om Gly- 
kogenets Omdannelse og Rolle i Organismen en stor Interesse. 
Undersøger man nu de med Hensyn til dette Spørgsmaal fore- 
liggende Data, saa kommer man til det Resultat, at Glykogenets 
Omdannelse til Sukker hidtil endnu er den eneste af dets For- 
andringer, som med Sikkerhed kan paavises i Organismen. 
Bernards Opfattelse, ifølge hvilken der hos det sunde 
Dyr af Leverens Glykogen altid skulde dannes Sukker, der som 
en stadig Secretion skulde gaae over i Levervenernes Blod og som 
derefter skulde destrueres i Lungerne, kan rigtignok ikke fuld- 
stændig opretholdes ligeoverfor et først af Pavy meddelt og der- 
næst i den sidste Tid af Meissner, Ritter og Robert 
MDonnell stadfæstet Forsøg. Ved at aabne Underlivet paa 
en sund Kanin eller Hund, og ved dernæst, saa hurtigt som 
muligt, at udskjære og undersøge et Stykke Lever af et endnu 
levende Dyr finder man nemlig virkelig kun meget lidt eller 
slet intet Sukker i Levervævet, som derimod en kort Tid der- 
efter, f. Ex. efter et Quarteerstid, er rigt paa Sukker. Efter ved 
et foreløbigt, efter den af Meissner angivne Fremgangsmaade 
Ar 
