næer gaaeude med en Negerslave efter sig, påa den anden en 
ung Athenæer (Epheb) med sin Læder-Olieflaske staaende foran 
en Oliekrukke af selv samme Form som hele Vasen. Den 
gamle Mand er naturligvis ikke, som Lenormant og de Whitte 
ejerne vilde gjøre ham til, ØRhetoren Gorgias. Det er ingen be- 
stemt Person, men blot et almindeligt Livsbillede, men som såa- 
dant en fortræffelig Illustration til Theophrasts Skildring af en 
forfængelig Mand (uizoogpi2otuoecg — Character. 21). 
Den anden (Nr. 939, i Smiths Katalog Nr. 168) er en 
klokkeformig Krater fra Athen, paa hvis Forside sees en Mand 
som offrer paa et Alter. En Seiersgudinde, der sætter en Tre- 
fod paa en Søile, viser at her offres i Anledning af en vunden 
Seier, ikke, som Smith mener, ved Apollos, men ved Dionysos 
Fest. Paa den anden Side af Alteret findes to kvindelige Fi- 
gurer, udmærkede ved deres brogede Klædedragt og ved et 
eiendommeligt pragtfuldt Hovedsmykke med Fjer; den ene 
holder en Lyre; den anden, der ikke er fuldstændig bevaret, 
har maaskee holdt et Par Fløiter; hun sidder paa en paafaldende 
Maade paa Hug. Disse Figurer maae vel antages at skulle 
spille ved Offringen. 
Mødet den 26" Januar. 
(Tilstede vare 17 Medlemmer.) 
Idet den nyvalgte Secretær indtog Secretærpladsen, gjentog han 
sin Tak til Selskabets Medlemmer for den Tillid og Hæder, de havde 
vist ham ved at ville lade en Ørsteds og en Forchhammers 
Virksomhed for Selskabet gaae over paa ham. Saa høit han end 
maatte skatte denne Yttring af Collegaernes Velvillie imod ham, 
kunde han dog ikke andet end baade for Selskabets og sin egen 
Skyld meget beklage, at baade værdigere og større Kræfter indenfor 
