57 
runde, af Størrelse som et fint Naalestik, det bageste er anbragt 
i Højde med Øiets øverste Rand, lidt foran og indenfor dette; 
det forreste sidder paa Grund af Snudens Krumning noget lavere 
end det forrige, og er omgivet af en ophøjet Rand. Munden 
er meget lille, endnu mindre end hos Leporinerne, men ikke 
som hos disse forsynet med tykke kjødfulde Læber; det opspi- 
lede Gabs Brede er kjendeligt mindre end Øiets Gjennemgsnit. 
Det er kun Mellemkjæbebenene og Underkjæben, der bære Tæn- 
der, medens de, iøvrigt vel udviklede og temmelig bevægelige 
Overkjæbebeen ere tandløse ligesom ogsåa Ganebenene. Paa hvert 
af de tandbærende Been sidde Tænderne fastvoxede i en enkelt 
Række; betragtede under Microscopet vise de sig at være trinde, 
… tyndere i Midten end ved Roden, men atter tykkere mod Spid- 
sen, der deler sig i 3 Takker, som ere noget mere udviklede 
påa Underkjæbens end paa Mellemkjæbens Tænder, og af hvilke 
den midterste rager høit op over Sidetakkerne; fra Symphysen 
af aftage Tænderne i Størrelse mod Siden og bagtil, og samti- 
dig blive Sidetakkerne stedse mindre, indtil de næsten ganske 
ere forsvundne paa den yderste eller de tvende yderste i hvert 
af de tandbærende Been; paa hvert Mellemkjæbebeen tælles 5 til 6 
Tænder, og påa hver af Underkjæbens Grene T7 til 8. Tungen er 
lille og trekantet, omtrent ligesaa bred ved Roden som den er 
lang. Kinderne ere kjødfulde og for største Delen dækkede af 
en blød Hud, idet Øiebenene, ganske imod Reglen hos denne 
rinus og Schizodon blandt de af dem selv optagne Slægter have Næsebor, 
der ere adskilte ved et stort Mellemrum ganske påa samme Maade som 
hos Afdelingen uden Fedtfinne; en lignende Stilling af disse Aabninger 
findes fremdeles hos den af Kner grundede Slægt Bhytiodus, og som sagt 
nu endvidere cgsaa hos den her opstillede nye Slægt. Men ligesaa lidt som 
Næseborenes Stilling altsaa er constant hos den med Fedtfinne forsynede Af- 
deling, ligesaa lidt synes den i og for sig at have nogen synderlig stor Be- 
tydning; thi jeg har i Rio das Velhas fundet en ny Leporinus, der iøvrigt 
ligner Leporinus vittatus Val. (L. pictus Kner) meget, men hos hvilken 
Næseborene virkelig i Modsætning baade til denne og til alle andre mig 
bekjendte Arter af denne Slægt kun ere adskildte ved en tynd Hudvæg, 
medens jeg iøvrigt aldeles ikke har fundet andre Eiendommeligheder hos 
den, der kunde betinge en generisk Sondring. 
5 
