113 
analogt med det, der finder Sted hos Bruceumtrijodid, men 
modsat det, der forekommer hos Methylbruceumpentajodid. Dette 
staaer mulig i Forbindelse med disse saa analoge Forbindelsers 
saa forskjellige Udseende. 
Forbindelsen afgiver Joddampe allerede ved 70—75? og er 
derfor ligesom alle Brucinforbindelserne tørret i det lufttomme 
Rum over Svovlsyre. De afgive nemlig alle Jod ved en for- 
holdsvis lav Temperatur. 
De Jodbestemmelser, jeg nu skal anføre, ere begge c. 0.8 
p. Cc. for lave, og skjøndt de alligevel ikke lade nogen Tvivl om 
Forbindelsens Sammensætning, maa jeg dog beklage ikke at have 
kunnet finde nogen nøiagtigere Methode til at bestemme Jodet 
navnlig i Pentajodiderne end Decomposition af den fintpulveri- 
serede Forbindelse med salpetersurt Sølv. Jeg har forsøgt at 
decomponere dem ved Glødning med Natronkalk i et langt For- 
brændingsrør og agtede da at bestemme baade som Jodsølv + 
Chlorsølv og som Chlorsølv, hvorved Feilen paa Grund af Natron- 
kalkens Chlorholdighed (som iøvrigt var ringe) vilde elimineres. 
Men der dannedes foruden Jodmetal tillige jodsurt Salt, saa at 
Opløsningen af Natronkalken i svag Salpetersyre blev gul af ud- 
skilt Jod, ligesom den tydelig lugtede af Jod. Jeg har forsøgt 
den Methode, Weltzien har anvendt ved lignende Forbindelser, 
nemlig at opløse Forbindelsen i Alkohol og omdanne alt Jod til 
Jodbrinte ved Hjælp af Svovlbrinte. Men uagtet den meget for- 
tyndede alkoholiske Opløsning først henstod 24 Timer, før 
Svovlet blev filtreret fra, og derpaa 2 Dage, for at saamegen 
Svovlbrinte som muligt skulde gaae frivillig bort, og uagtet jeg, 
skjøndt jeg stærkt betvivlede, at der ved Opvarmning ikke gik 
Jodbrinte bort, tilsidst i en halv Time holdt Opløsningen ved c. 50, 
efter hvilken Tids Forløb Svovlbrintelugten havde tabt sig, fik 
jeg rigtignok strax et rent gult Bundfald af Jodsølv, men i Løbet 
af nogle Minutter blev Bundfaldet mørkere, tilsidst næsten sort, 
saa at det var utvivlsomt, at der endnu var Svovlbrinte eller 
