128 
der»") — alene med Undtagelse af en enkelt Tempeltjener, hvis 
æventyrlige Forklaring af Flodens Tilblivelse han ikke uden 
Grund troede at maatte vrage. Herodot reiste selv, for at 
underrettes om Alt, ned til Syene og Øen Elephantine, hvor 
Perserne dengang, ligesom senere Romerne, holdt en Grændse- 
vagt, men med Hensyn til Spørgsmaalet om Nilens Kilder bragte 
han ingen større Kundskab tilbage. «Om Nilens Kilder», saaledes 
gjentager han, «kan Ingen sige Noget, fordi den Deel af Libyen, som 
den løber igjennem, er en ubeboet Ørken» ”). Med Hensyn til 
Nilens fjernere, ubekjendte Løb har han dog - villet tilføje en 
Oplysning, som Græker fra Cyrene havde givet ham efter en 
dem af en nordafrikansk Konge meddeelt Fortælling. Denne 
nordafrikanske Konge havde nemlig fortalt Cyrenæerne, at et 
andet nordafrikansk Folk paa Vestgrændsen af Ægypten havde 
udsendt fem unge Mænd for at randsage Afrikas Ørkener, at 
disse da havde taget Veien i sydvestlig Retning og efter i mange 
Dage at have vandret gjennem Ørkener og store sandede 
Strækninger endelig vare komne frem til en frugtbarere Slette, 
men her vare blevne overfaldne af Mennesker tilhørende et 
Negerfolk, der derpaa havde ført dem bort med sig igjennem 
udstrakte Moradser til Egne, hvor det. vrimlede med Troldmænd, 
og til en her ved en Flod liggende By. I Floden lode Kroko- 
diler sig tilsyne, og Floden fulgte en Retning fra Vesten til 
Østeny hvoraf den nordafrikanske Konge havde sluttet, at den 
her opdagede Flod maatte være Nilen i dens fjerne, ubekjendte 
Løb2). 
1) Tov d& Néilov TAS mnydSs ovTe Atyvntiwv, ovre Arfvwv, ovts 'Ellyvæv 
tøv åuoi &mizoutvwv ås åøyovs ovdsis vmoysto sidévov. — Herod. 
1528: 
2) TIspi då tøv tov Nsikov mnyæuv ovdeis Eyer åéyswv” doizntos T& yde 
dot xai zonuos % ArBun, dv 75 åer. Herodot. Il, 34. 
3) Herodot. II, 32, 33... Om Magikerne hos de af Speke gjæstede Negerfolk 
ved Nilsøerne, de saakaldte Mganga, som siges at være «a course to the 
traveller», taler han i Indledningen til sit Værk p. XX—XXII. 
