146 
nemreiste Nordamerika fra det ene Ocean til det andet, for 
navnlig at undersøge og beskrive Mormonstaten; senere har 
han, inden han tiltraadte det af ham nu beklædte britiske Kon- 
sulat i Brasilien, viist sig som en skeptisk, lidet velvillig Kritiker 
af sin tidligere Ledsagers senere Opdagelser, om maaskee af 
nogen ÅAvind over dennes Laurbær, som man har meent, skal 
her være usagt. Den anden ligeledes fra Zanguebar udgaaende 
Reise, der blev ledet af Speke, fandt Sted i Aarene 1860—63. 
Skjøndt man endnu ikke kjender Nyanzasøens Omfang tilfulde, 
navnlig ikke i sydøstlig Retning, kunde man dog efter de Op- 
lysninger, som Speke og hans trofaste Ledsager, James Augu- 
stus Grant, påa denne Reise havde tilveiebragt, allerede levende- 
gjøre Billedet af Søen ved et Kaart, hvorefter Søens Udstrækning 
ikke bliver mindre, end hele den Deel af Sveits, der strækker sig 
fra Genfer-Søen til Lago di Garda og fra Bodensøen til Lago 
Maggiore. Af de til den skjønne Sø flydende Strømme havde 
Grant fundet Kitangule saa betydelig, at «den mindede ham om 
Hugly, ti engelske Mile fra Calcutta»; og den 28—31. Juli 
1862 havde Speke personlig kunnet gjøre den Opdagelse, der 
havde været Reisens egentlige Formaal: «jeg saa», hedder det 
i hans Dagbog, «den gamle Fader Nil utvivlsomt udgaae fra 
Victoria Nyanza». Paa en Tid, da Mange troede dem om- 
komne, dukkede Speke og hans Ledsager op i Gondokoro den 
lådde Februar 1863. Det øvre Flodløb havde de dengang først 
forladt en betydelig Strækning nedenfor Mruli, hvor det havde 
udvidet sig til en bred Strøm med svømmende Øer — løsrevne 
Stykker af de med Papyrusrør bevoxede Bredder.. Tænker man 
sig derover en mørk Uveirshimmel, Nilen bedækket med Skum- 
bølger og alle hine Øer i Bevægelse og stødende paa hverandre, 
har man et Billede af den vilde og storartede Skikkelse, hvori den 
hvide Nil her til Afskeed viste sig for sine fremmede Gjæster. Den 
triumferende Modtagelse, som dengang blev Nilsøens Opdager til 
Deel i England, den Interesse, som hans Reisebeskrivelse vakte, 
og det Vaadeskud paa en Jagt, der, midt under Glæden over 
