162 
Opdagelser om Nilen, og hvis Litteratur nærmest har fulgt Viden- 
skabens Fremskridt i denne Retning, i Almindelighed er kom- 
men bort fra den første Tilbøielighed til i hine Opdagelser at 
see noget aldrig forhen Kjendt, og at den herskende Mening 
baade i England, Frankrig og Tydskland derimod nu vel kan 
siges at være den, at de to af Ptolemæus nævnte Nilsøer maae 
være de samme som de tvende Indsøer, hvorom de sidste Aar 
bragte os Kundskab. 
vw 
Uimodsagt er denne Mening dog ikke. Mod den er op- 
traadt deels en Skepsis, der har benægtet Ægtheden af de faa 
Linier, hvori Ptolemæus giver sine Oplysninger om Nilens Op- 
rindelse, og deels hvad man kunde kalde en ptolemæisk 
Orthodoxi. 
Det er bekjendt, at efterat Araberne havde udvidet sig paa 
den græske Magts Bekostning, og ogsaa sat sig i Besiddelse af 
Ægypten, toge de under deres geographiske Literaturs Fremblom- 
string et fortrinligt Hensyn til Ptolemæus, hvis Geographi, lige- 
som hans astronomiske Hovedværk, oversattes paa Arabisk. De 
arabiske Geographer havde tilegnet sig en Forestilling om Til- 
værelsen af en afrikansk Sø, der paa een Gang skulde afsætte 
een Flod til det indiske Hav, een til det atlantiske og een til 
Middelhavet, og ved denne fra Ptolemæus afvigende Forestilling 
bliver den Sidstnævntes Billede af Nilen paa sine Steder hos 
dem forvansket, men ellers vil man med Hensyn til Nilens Løb 
hos dem kunne finde Ptolemæus's Geographi lagt til Grund. 
Araberne sætte de ogsaa af dem saakaldte «Maanebjerge» 
(Djebel al Komr) og tvende Kildesøer for Nilen under de samme 
Bredegrader som Ptolemæus"). Derimod kunde det ved første 
1) Jvfr. Sedillot, Mémoire sur les systémes géographiques des Grecs et 
des Arabes. Paris. 1842. Ifølge en Afhandling "af Lieutenant Francis 
Wilford (On Egypt and other countries, adjacent to the Cali River, 
