" 188 
gende Aar nye Formeringslegemer ved Siden af AÅrrene af de 
ældre. Det bestaaer af meget lange, rørformede, gaffelformig 
grenede, med en tynd gjennemsiglig Hinde forsynede Celler, og 
disses Indhold udmærker sig ved næsten udelukkende at bestaae 
af forholdsmæssig store lysegule Oliedraaber (f. 18). 
Enens Bævrerust omtales allerede 1638 i Frank's Speculum 
botanicum som «Lacryma lutea Juniperi», hvorved ret beteg- 
nende angives det Udseende, som denne Svamp har, naar den 
er i Begreb med at opløses. Linné beskriver den i Flora lap- 
ponica (p. 388) som «Byssus gelatinosa fugax, Junipero inna- 
scens», og man erfarer her, at den har været anvendt som Læge- 
middel (de hujus mirabili usu in sapiendis variis doloribus 
arthriticis . . .) Den betegnes i Spec. plant. (n. 1625) som Tre- 
mella juniperina, og den henføres fremdeles af Forfatterne til 
Slægten Tremella”) indtil 1791, da den afLink (Observat. mycol. 
Il. p. 7.) lægges til Grund for en egen Slægt, Gymnosporangtum, 
som stilles nærmest Podisoma. Alle senere Mycologer”) have 
heri fulgt Link. Tulasne har dog formodet, at denne Slægt 
maatte falde sammen med Podrsoma; men han har kun kjendt nær- 
værende Art af de tidligere ufuldkomne Beskrivelser og Afbild- 
ninger (Annal. d. scienc. naåtur., Quatr. sér., Botanique. Tome Il. 
(1854) p. 188). 
Efter det, som ovenfor er meddelt om denne Svamps Byg- 
ning, kan der neppe være nogen Tvivl om, at Tulasne's For- 
modning er rigtig, og at Enens Bævrerust ikke som Slægt kan 
adskilles fra Podtsoma. Den er nemlig kun forskjellig fra denne 
Slægt i Formen af det hele Formeringslegeme, som er mere 
uregelmæssigt og mere tremella-agtigt, medens det hos Podi- 
soma er mere kegle- eller tungeformet; men i Sporernes Byg- 
”) Persoon: Synopsis p. 625. Hoffmann: Veget. crypt. 1. p. 31. 
”) Nees: System d. Pilze f. 23. Fries: Systema mycol. Vol. 3: 2. p5055% 
og Summa Veg. Scand. p. 474. 
