237 
løselig i Saltsyre af Vf. 1,1, og man kån derfor erholde en 
" ublandet Opløsning, naar man udvasker det første Produkt med 
Saltsyre af en saadan Styrke og derpaa tilsætter Vand.  Opløs- 
ningen sønderdeles let ved Henstand, desto lettere, jo mindre 
fri Syre den indeholder, og jo svagere den er. Ogsaa den 
faste Forbindelse lider en saadan Forandring og taber derfor ved 
Henstand for en Del Opløseligheden i Vand. 
Med Natron giver en Opløsning af saltsuur ”Tinsyre et 
hvidt Bundfald af ”tinsuurt Natron, som er opløseligt i Vand, 
men næsten uopløseligt, naar Vædsken indeholder et passende 
Overskud af Natron. Derfor kan ”Tinsyre, hvis Natronbundfald 
er let opløseligt i Overskud af Alkaliet, ad denne Vei skilles 
temmelig fuldstændigt fra ”Tinsyre, og Adskillelsen er meget 
fuldstændigere og lettere at udføre end paa andre hidtil bekjendte 
Maader. Ved Analysen af saadanne Blandinger erholdtes nemlig 
indtil lidt over 99 pCt. af den tilstedeværende ”Tinsyre. — 
En Analyse af ?”Tinsyrens Natronbundfald førte til Formlen 
Na0,97?Sn0?+8H0. 
Som bekjendt, har man hidtil antaget, at begge Tinsyrerne 
forholdt sig eens mod Svovlbrinte, og at Bundfaldene, som de 
frembringe dermed, vare det til Iltet svarende Sulfid. En nær- 
mere Undersøgelse viser imidlertid, at dette ikke er Tilfældet. 
Bundfaldene besidde baade en forskjellig Farve og en forskjellig 
Opløselighed i Natron, Saltsyre- 0. s. v., og ere ikke det rene 
Sulfid, Sn S%, ei heller bestemte Forbindelser, men Blandinger 
af Svovltin og ”Tinsyre- eller ? Tinsyrehydrat i forskjelligt Forhold. 
Saaledes har for det Første Bundfaldet, -som en saltsuur 
Opløsning af ”Tinsyre (en Opløsning af flygtigt Tinchlorid i 
Vand eller af Tin i Kongevand) giver med Svovlbrinte, i stær- 
kere eller mere sure Vædsker en smuk og varig lyseguul Farve, i 
svagere eller mindre sure derimod en efter Henstand rødguul 
eller appelsinrød Farve; i Begyndelsen kan det være hvidt eller 
blegguult. Det opløses let og fuldstændigt baade af Natron, 
17 
