us AI 
gyndelsen til en saadan Indblanding af Leer i de fine Leer- 
striber, der hist og her ligesom gjennemvæve Kridtmassen, men 
betragtet fra et mere almindeligt Standpunkt er det dog især i 
Saltholmskalken at Leermængden kjendeligt begynder at tage til, 
hvorom kort efter vil blive talt. 
Hvad det tredie Led, Sa/tholmskalken, angaaer, som i alle 
Henseender ligner den, der findes i de nærliggende Brud ved 
Limhamn, paa Saltholm og andre Steder i Danmark, da kan der 
paavises tre Retninger, hvori den adskiller sig fra den normale 
Bryozokalk (Liimstenen) ved Annetorp, nemlig deri at den er 
det yngste Led, indeholder Flint, og i nogle af Lagene bestaaer 
af en urenere Kalk paa Grund af mechanisk indblandede Stoffer, 
der tildeels ere uopløselige i Syrer. 
Det er vel bekjendt, at Flinten i Skrivekridtet er nyreformig 
og har en sort Farve, hvorimod Liimstenens Flint i Stevnsklint 
er graa eller guul, ligner deels Hornsteen deels Chalcedon og 
danner sammenhængende Lag.  Flinten i Saltholmskalken ved 
Annetorp ligner Liimsteensflinten i den sidstnævnte Henseende, 
men i enkelte Lag er den sort med muslet Brud, i andre der- 
imod graa og hornsteenagtig. 
Saltholmskalkens enkelte Lag have et forskjelligt Udseende 
baade i Henseende til Farve &g Sammenhæng, såa at den i 
eet Lag er hvid eller blaagraa og tæt med splintret Brud, i et 
andet: mere guulaglig og næsten sandsteensformig. Denne 
Vexel i Steenartens Beskaffenhed gjentager sig flere Gange, 
uden at dog Flinten egentlig kan siges at danne Grændsen 
mellem de forskjellige Lag, da den snarere er udskilt i samme. 
Den omtalte Forskjellighed i Kalkstenens Udseende kån ogsaa 
iagttages paa andre Steder, hvor Saltholmskalken forekommer, 
og staaer nøje i Forbindelse med den chemiske Sammensætning, 
idet de hvide og graablaa Varieteter indeholde: 
