i. 
vel overeens med den romerske Tradition om Æneas, der ved 
sin Ankomst til Italien forefandt et etrurisk Rige i Nærheden af 
Tiberen.) Dersom man antager, at der ligger noget historisk 
til Grund for disse Sagn — og der er intet, som forbyder 
dette — har Etrurernes Nedsættelse i Italien fundet Sted i det 
i3de eller 14de Aarhundrede. ?%5) Forud for denne maa der 
først anvises et Tidsrum til den sidste Deel af Jernalderen, som 
Forf. kalder de organiske Fremstillingers Periode, i hvilken der 
heller ikke findes Spor af etrurisk Indflydelse. == Derefter kommer 
man til den Periode, fra hvilken de her omhandlede Grave hid- 
Udvandringen fra Lilleasien er skeet tillands end tilsøes (jvfr Schwegler 
a. St. S. 268). 
Sagnet om Æneas's Udvandring og Nedsættelse i Latium er, som be- 
kiendt, af endeel Forfattere anseet for en romersk Opdigtelse. Men der 
er ikke faa andre Forfattere, ogsaa fra den nyeste Tid, som ere af den 
Mening, at det hviler paa et historisk Grundlag; det udførligste Forsvar 
for denne Anskuelse er senest givet af Gerlach og Bachofen i Geschichte 
der Romer I. i 
25) Der er intet Væsentligt til Hinder for at føre Etrurernes Indvandring 
saa høit op i Tiden. Som allerede er antydet, bære nogle af de etruriske 
Billedværker Præget af ligesaa høj Ælde søm de ældste Frembringelser 
af den babylonisk-assyriske Kunst, vi kiende, og den Overeensstemmelse, 
som finder Sted imellem dem, lader slutte, at den etruriske Kunst og 
Industri ikke efterhaanden have udviklet sig i Italien, men i det Væ- 
sentlige, ligesom Sproget og de øvrige nationale Eiendommeligheder, 
24 
have været medbragte fra Åsien. Å. W. Schlegel henfører Etrurernes 
Indvandring i Italien til. Begyndelsen af det 14de Aarh. (Opusc. lat. ed. 
Bocking p. 229 og p. 241-242). — Da det er om det af Etrurerne befolkede 
Land nordfor Apenninerue (Etruria Circumpadana), ikke om det egentlige 
Etrurien, her er Tale, maa endnu bemærkes, at den etruriske Cultur 
sandsynligviis først er kommen til Posletten, da der er Grund til at for- 
mode, at Etrurerne ere indvandrede nordfra. Dersom man holder sig 
til det etruriske Sagn, ifølge hvilket den etruriske GCultur skulde være 
udgaaet fra Tarquinii, maa det ialfald antages, at den hurtigt har udbredt 
sig over Øvreitalien, da Stiftelsen af det etruriske Forbund syd for Apen- 
ninerne og Anlæggelsen af de etruriske Stæder nordfor samme henførtes 
til den samme Mand (Tarchon); navnlig. kan Felsina (det senere Bononia, 
i hvis Nærhed Gravpladsen ved Villanova befinder sig) ifølge sin Be- 
liggenhed, sin Vigtighed og Sagnet om dens Anlæggelse ansees for eet 
af de ældste Hovedpunkter for den etruriske Cultur (0. Muller.a. St. I 
S. 132, II S. 275, Vergers a. St. I -p. 211-213). 
